‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אני מקווה שטעם של סודה לשתייה זה בסדר.‬
‫סודה לשתייה, מוצרים מעצבנים...‬
‫"אני יכול ככה, אני יכול ככה",‬ ‫למה הם לא שותקים?‬
‫אני אביא לך מגבת.‬
‫אז מה?‬ ‫-"אז מה"? היא השתמשה במברשת.‬
‫אמרת שהוצאת אותה מהר, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אז כל החיידקים שהיא נפלה עליהם איבדו הכרה,‬
‫ועד שהשאר הבינו מה הולך שם,‬
‫כבר הוצאת אותה מהמים.‬
‫כמה שנים למדת רפואה?‬
‫היא כעסה?‬
‫לא סיפרת לה.‬ ‫-ג'נה היא כמוני. היא מאוד...‬
‫טרחנית? דקדקנית? קפדנית?‬
‫אני בוחר ב"קפדנית".‬
‫מה זה?‬
‫סטיינברנר נתן לנו אותם,‬
‫לרגל כניסתו של פיל רזוטו ל"היכל התהילה".‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫באמת היו צריכים ללחוץ לו על הראש‬ ‫כדי שהוא יגיד את זה?‬
‫רק בסיבובים האחרונים של משחקים כפולים.‬
‫היי.‬
‫תראו את זה.‬
‫נסעתי במסלול השמאלי‬ ‫של אוטוסטרדת ארתור ברקהרדט,‬
‫במהירות 110 קמ"ש, ו...‬
‫גררתי את זה במשך חמש יציאות.‬
‫למה לא עצרת בצד?‬
‫נסעתי מאחורי סמיטריילר,‬ ‫לא רציתי לאבד אותו.‬
‫התשתיות, ג'רי, הן קורסות.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫תראו מה זה, ניקסון מדבר.‬
‫צ'יינה פנדה.‬ ‫-אני רוצה לעשות הזמנה.‬
‫כן, מה תרצי?‬
‫דג הסנדל, כתוב שהוא מוגש לראשונה בארה"ב,‬
‫זה נכון?‬ ‫-איזה מספר?‬
‫47.‬ ‫-כן, מוגש לראשונה. מה עוד?‬
‫זהו זה.‬ ‫-כתובת?‬
‫רחוב 86 מערב, מס' 78, דירה 3-אי.‬
‫זה בצד הדרומי.‬ ‫אנחנו לא עושים משלוחים מתחת לרח' 86.‬
‫אני לא מעבר.‬ ‫-את כן.‬
‫הרחוב עצמו הוא הגבול.‬ ‫-השליח לא יכול לעבור את הכביש?‬
‫אם נשלח אלייך, מה יקרה אז?‬
‫רח' 85? וול סטריט? מקסיקו? רח' 84?‬
‫טוב, אני אעבור את הכביש ואפגוש אותו.‬
‫מצטער, האוכל נועד לאלה‬ ‫שגרים באזור המשלוחים.‬
‫צ'יינה פנדה.‬ ‫-כן, כן...‬
‫אני רוצה להזמין משלוח.‬
‫מה תרצי?‬
‫טוב, אני אבא.‬
‫דבר, שום דבר כבר לא יוכל להפתיע אותי.‬
‫החל מהיום, אני אביו הגאה‬
‫של מייל מתוך אוטוסטרדת ברקהרדט.‬
‫בתוכנית של "אמץ כביש"?‬ ‫-עכשיו אני חלק מהפתרון.‬
‫נסעתי לשם היום להסתכל קצת.‬
‫תראה. המייל ה-114.‬ ‫-הוא ממש דומה לך.‬
‫אני ממש מאושר, ג'רי.‬
‫אז אתה צריך לשלם על הניקיון?‬
‫הם מנסים לגרום לך להשתמש‬ ‫בצוות הניקיון שלהם,‬
‫עם כל "ציוד התחזוקה" שלהם.‬
‫הנוכלים האלה...‬ ‫-לכן אני עושה הכל לבד.‬
‫הורות זה לא להאציל סמכויות,‬
‫ההורה צריך להיות שם.‬
‫בצד הכביש, עם ערימת זבל.‬
‫זמן איכות.‬
‫מפתחות. איבדתי אותם.‬ ‫-איבדת את הראש של פיל רזוטו?‬
‫ראית אותו?‬ ‫-לא.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-תשחזר את הפעולות שלך.‬
‫מה עשית היום?‬ ‫-קמתי,‬
‫הייתי אמור ללכת לעבודה,‬ ‫ובמקום זה באתי הנה.‬
‫הם לא פה, תצטרך למצוא את המפתחות הרזרביים.‬
‫אין לי. על כל המפתחות שלי‬ ‫כתוב "נא לא לשכפל".‬
‫אז מה?‬ ‫-אז אי אפשר לשכפל אותם.‬
‫בטח שאפשר. איזה ילד מתוק.‬
‫היי, צ'יינה פנדה?‬
‫למה את מחכה ברחוב, ולא בדירה?‬
‫רציתי להקל עליך קצת.‬
‫את באמת גרה כאן?‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה, שמור את העודף. שלום.‬
‫נתראה.‬
‫זה לא הוגן. זו אפליה על רקע כתובתי.‬
‫לקחתי את כל מה שהיה במדף היגיינת הפה.‬
‫אז אתה מתכנן לחטא לה את הפה בסוד?‬
‫כשאני אגמור עם הפה שלה,‬ ‫היא תוכל לאכול ממנו.‬
‫מותר לשתות אקונומיקה אם מדללים אותה?‬
‫לא, זה שורף בגרון. בכל מקרה, הלכתי פה,‬
‫והתחשק לי לאכול עוגה.‬
‫ואז חשבתי, "עכשיו בוקר, אני צריך מאפין".‬
‫אני אוהב את אלה עם השוקולד.‬
‫ואז חשבתי, בעצם שתיהן עוגות.‬
‫אז ישבתי על הספסל הזה לכמה זמן,‬ ‫20 דקות או שעה,‬
‫ואז החלטתי לראות מה קורה איתך.‬
‫רגע אחד, רגע אחד... הקפיצה.‬
‫הקפיצה מעל לבור ברח' 86!‬
‫אני זוכר. כשקפצתי מעל הבור,‬
‫שמעתי קול שקשוק.‬ ‫-ולא הסתכלת?‬
‫התרכזתי בנחיתה. זה היה בערך פה.‬
‫לא. לא!‬
‫אלוהים... אלוהים אדירים.‬
‫איזה מסכן.‬
‫100,000 סיבובים לשנייה.‬
‫הכי חזק שיש להם.‬ ‫-זה כמו להחזיק בלנדר.‬
‫המנוע מיוצר על ידי מקדונל-דאגלס.‬
‫לא, תמשיכי, זה כבה באופן אוטומטי.‬
‫באמת?‬
‫כשהבטרייה נגמרת.‬
‫דווקא הייתי מרוצה מהמברשת הקודמת שלי.‬
‫תאמיני לי, היא עשתה יותר נזק מאשר תועלת.‬
‫אל תשכחי להשתמש ב"פלאקס".‬
‫יש לזה טעם של אקונומיקה.‬ ‫-אני לא יודע על זה כלום.‬
‫הפה שלי מרגיש כל כך נקי...‬ ‫-זה הרעיון.‬
‫אולי עדיף שלא, נראה לי שאני מתקרר.‬
‫אני לא רוצה להעביר לך חיידקים.‬
‫טוב, תודה. נראה לי.‬
‫עדיין לא יכולת לנשק אותה?‬
‫היא מוכתמת. אי אפשר‬ ‫לראות את הכתם, אבל הוא שם.‬
‫עכשיו אתה מוצא מגרעות ברמה התת-אטומית.‬
‫אולי אם הייתי יכול לכווץ את עצמי,‬ ‫כמו ב"המסע המופלא",‬
‫ולהיכנס לצוללת מיקרוסקופית,‬ ‫הייתי יכול להיות בטוח.‬
‫למרות שאם היה שם משהו, זה היה די מפחיד.‬
‫אבל היה לי את רובה הלייזר.‬
‫ג'ר, אתה רואה לאן זה מוביל?‬
‫לחיים נקיים ומאושרים?‬
‫ג'רי, יש לך נטיות מסוימות,‬
‫הן תמיד היו מעצבנות, אבל רק נטיות.‬
‫אבל אם אתה לא מסוגל לנשק את‬ ‫הבחורה הזו, מדובר כבר בהפרעה.‬
‫הפרעה?‬ ‫-ומהפרעה,‬
‫המרחק קצר מאוד למחלת נפש של ממש.‬
‫זה לא נשמע בריא.‬
‫היי, הנה זה.‬
‫- ניקוי הכביש בקטע הכביש הבא:‬ ‫קריימר -‬
‫שנעצור להגיד לו שלום?‬
‫לא, כבר ראינו את זה.‬ ‫-כן.‬
‫היי, ג'רי! כן, נתראה בבית.‬
‫המייל ה-114, נקי ומצוחצח.‬
‫כן?‬ ‫-היי.‬
‫אני שכנה שלך...‬
‫מעבר לכביש.‬
‫תהיתי אם זו לא תהיה טרחה,‬
‫אם אוכל להשתמש בדירה שלך כדי להזמין אוכל.‬
‫מה? מה את רוצה?‬
‫יש דג סנדל כזה,‬
‫והם לא מוכנים לעשות משלוח לצד הרחוב שלי.‬
‫מתי זה?‬
‫לא, אני צריכה שהם ישלחו את הדג לפה,‬
‫ואני צריכה להיות בפנים, זה הכל.‬
‫מטעם מי את?‬
‫לא, האמת היא שאני פשוט רעבה.‬
‫מי הכניס אותך?‬ ‫-המנעול היה שבור.‬
‫היה צריך רק לשחק איתו. אבל...‬
‫אני רק צריכה חצי שעה עד שעה.‬
‫- נא לשמור על הניקיון -‬
‫מה התמרורים עושים פה?‬
‫היית צריך לראות את ברקהרדט.‬
‫המייל שלי נקי ללא רבב.‬ ‫הדברים הגדולים זה קל,‬
‫לבנים, מזגנים, עגלות קניות,‬
‫אני מגלגל אותן ליער.‬ ‫-כן, אלה חומרים טבעיים.‬
‫הגבלת מהירות, 165 מייל לשעה.‬
‫אתה מבין? הם הוסיפו את ה"1".‬
‫הילדים האלה עם תרסיסי הצבע, הם נהדרים.‬
‫נו, המפתחות?‬
‫אין מפתחות. ואני מתקשר לעירייה כל היום.‬
‫כשאתה רוצה לחפור בור, אין עם מי לדבר.‬
‫הם משאירים את זה לציבור הרחב.‬
‫תדע לך, אם פיל רזוטו האמיתי היה שם,‬ ‫זה לא היה קורה.‬
‫קשה לדעת.‬
‫אתה צריך לבצע עבודות בכביש?‬ ‫פגשתי כמה אנשי תחזוקה על הכביש,‬
‫והם בטח יוכלו לעזור לך.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, שאלתי מהם חרוטי אזהרה,‬
‫כשטאטאתי את המסלול לתחבורה ציבורית.‬
‫כן?‬ ‫-זו ג'נה.‬
‫אם לא אכפת לכם, אני צריך להילחם במחלת נפש.‬
‫אתה יכול לקשר אותי איתם?‬ ‫-כן, תתקשר אליי מחר.‬
‫אני אהיה בטלפון חירום 784.‬
‫784.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫ההתקררות שלי עברה, וכבר חיכיתי לנשק אותך,‬
‫ואני מוכן לעשות זאת, אם את מוכנה.‬
‫בסדר.‬
‫מה?‬ ‫-כלום, פשוט...‬
‫נפצעתי בשפה. שתיתי סל-ריי,‬
‫הרמתי אותו מהר מדי, חטפתי מכה בשפה,‬
‫ואז הפלתי את מברשת השיניים שלך לאסלה,‬
‫ולא הספקתי לומר לך לפני שהשתמשת בה.‬
‫מה?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫מתי תכננת לספר לי?‬ ‫-נראה שלעולם לא.‬
‫אני צריך את התמרור "האט".‬
‫קריימר, אני באמצע משהו פה.‬
‫אתה מוכן להוציא מפה את התמרורים האלה?‬
‫למה לא הצגת אותי?‬ ‫-לא הייתי יודע מאיפה להתחיל.‬
‫היי, ג'נה! היי!‬
‫הנה, עכשיו משהו שלך היה באסלה.‬
‫מה? מה שמת שם?‬
‫אני חייבת לזוז.‬
‫אוי...‬
‫הלו, ג'נה? זרקת לאסלה את התרווד?‬
‫זה היה התרווד? הלו?‬
‫לעזאזל!‬
‫היא אפילו לא נתנה לך רמז?‬
‫לא, זה יכול להיות כל דבר.‬ ‫כל הדירה היא סיכון ביולוגי.‬
‫יודע מה זה? בטח השלט-רחוק שלך.‬
‫כן, זו בהחלט אפשרות.‬
‫וזה עשוי להיות גם הווקמן שלך.‬
‫את משחקת איתי?‬ ‫-כן.‬
‫היי.‬ ‫-איך החיים בכביש?‬
‫אני מביא לשינוי, ג'רי.‬ ‫-אין לי ספק.‬
‫היית צריך לראות את החיוכים של הנהגים.‬
‫צריך להסתכל מהר, אבל הם שם.‬
‫תראה.‬ ‫-מה זה?‬
‫אתה מכיר את הבליטות המעצבנות‬ ‫על קווי ההפרדה?‬
‫זה לא עניין בטיחותי?‬
‫הייתי חייב להוציא אותן‬ ‫כדי להרחיב את הנתיבים.‬
‫על מה אתה מדבר, לעזאזל?‬
‫נכון במטוסים יש מחלקה ראשונה?‬
‫יותר מקום לרגליים?‬
‫אני מביא את התפיסה הזאת למייל ה-114.‬
‫איך תרחיב את הנתיבים?‬
‫משחירים את קווי ההפרדה 1 ו-3,‬
‫ואוטוסטרדה של ארבעה נתיבים הופכת‬ ‫לכביש מרווח של שני נתיבים.‬
‫יש לך צבע שחור?‬
‫כן, בסככת הכלים שלי, ליד מכסחת הדשא.‬
‫כן, אני רוצה להזמין דג סנדל, מס' 47.‬
‫כן, דירה 1-קיו.‬
‫1-קיו? של מי הדירה הזו?‬
‫זה הארון של השרת,‬
‫מעבר לרחוב.‬
‫את מעמידה פנים שאת גרה בארון של שרת‬ ‫בשביל הדג הזה?‬
‫זה עדיף מלאכול אותו לבד במסעדה,‬ ‫כמו איזו לוזרית.‬
‫זה דג מדהים. הייתי מוכן לאכול אותו במזבלה.‬
‫מאיפה אתה יודע? אתה לא באזור החלוקה.‬
‫ניומן משתמש במשאית הדואר‬
‫למשלוחי דגים לצ'יינה פנדה בסופ"ש.‬
‫טוב, הדג שלי מגיע עוד 10 דקות, אז להתראות.‬
‫טוב, אז איפה סככת הכלים הזו?‬
‫- 1-קיו -‬
‫היי. סליחה, לא שמעתי אותך, הייתי במקלחת.‬
‫להתראות.‬
‫אתה קוסטנזה?‬ ‫-כן.‬
‫תודה שבאתם, חבר'ה.‬
‫המפתחות שלי נקברו בבור.‬
‫מה המפתחות עושים שם?‬ ‫-אני צריך שתוציאו אותם.‬
‫אתה שמת אותם שם?‬ ‫-לא, זה... סיפור ארוך.‬
‫פשוט תנסו להוציא אותם.‬
‫זה לא מקום טוב למפתחות.‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫תוכלו להתחיל לעבוד?‬ ‫-זו עבודה מסובכת.‬
‫אם אתה רוצה את המפתחות, נצטרך לחפור.‬
‫אה, רגע אחד, רגע אחד.‬
‫זה עניין של כסף?‬ ‫-כן, זה עניין של כסף.‬
‫סליחה, מה את עושה שם?‬
‫כלום, אני פשוט...‬
‫לא הייתי שם.‬
‫התבטלת לך שם באמצע היום,‬
‫במקום לרדת למרתף,‬
‫ולהוציא את השטיחים ואת העצים למחזור.‬
‫כן, כי...‬
‫אני השרתית.‬
‫אל תתחכמי איתי.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫ואם אתם נוסעים צפונה על כביש ברקהרדט,‬
‫צפויה לכם הפתעה. משום מה,‬
‫ארבעת הנתיבים הופכים לשניים‬
‫בתחילת המייל ה-114.‬
‫אני לא יודע מה הסיפור,‬ ‫אבל יש לנו פה ממש מגרש חניה.‬
‫מישהו פישל בגדול.‬
‫אה, זה אתה.‬ ‫-הדג כבר הגיע?‬
‫לא, עוד לא. רוצה סיור בבית?‬
‫הנה.‬
‫נחמד. דלתות צרפתיות‬ ‫היו יכולות לתת תחושת מרחב.‬
‫אבל יש לך דלי לנזילות.‬
‫הדג.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬ ‫-הייתי...‬
‫הייתי למטה וחיכיתי לפטיש אוויר,‬
‫אז החלטתי לקפוץ.‬ ‫-החברים של קריימר?‬
‫כן. הורדתי אותם ל-50 דולר.‬
‫אני רק צריך לקדוח בעצמי.‬
‫זה נחמד, כמו מחנה-עבודה-ופנטזיה.‬
‫כן.‬
‫מקום נחמד.‬
‫איליין, יש לך מדלל צבע? אני צריך 160 ליטר.‬
‫נגמר לי.‬ ‫-חבל.‬
‫אם אני לא אוריד את הצבע השחור,‬ ‫העירייה תשתגע.‬
‫אני אאבד את התינוק שלי.‬
‫שרתית!‬ ‫-אוי, זו גברת אליסטר.‬
‫כן, אני באה, גברת אליסטר. אני חייבת לצאת.‬
‫קדימה, קדימה. הנה. אתה יכול...?‬ ‫תזוז מהדלת.‬
‫היי.‬
‫אני... איך אפשר לעזור לך?‬
‫אמרתי לך אתמול להוציא את הזבל מהמרתף.‬
‫כן, אני ממש מצטערת.‬
‫הילדים משחקים שם,‬
‫והם מכניסים את הזבל לפה.‬
‫טוב, יש שם בעיקר ירקות.‬
‫תנקה את זה אתה.‬
‫אם הזבל יהיה שם בהמשך היום,‬ ‫את כבר לא תהיי פה.‬
‫כן, גברתי.‬ ‫-תפסיקו לדחוף.‬
‫קריימר שפך שם אמוניה.‬ ‫-לא בא לי לאכול.‬
‫אני שואל ממך את זה.‬
‫ישיבת שרתים.‬
‫אז, ג'רי, למה התקשרת אליי?‬
‫הגיע הזמן שננסה ליישר את ההדורים.‬
‫אני כבר מבין שלא הכנסת שום דבר לאסלה שלי.‬
‫נכון?‬ ‫-דווקא כן.‬
‫לא משנה. אז מה שלומך?‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫סכין הסטייקים?‬
‫זה אוכל אותך מבפנים, מה?‬ ‫-לא.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬ ‫-אני יכולה לשאול את האוטו שלך?‬
‫בשביל מה?‬
‫אני צריכה להעביר זבל מלוכלך למזבלה.‬
‫מלוכלך? אין לי שום בעיה עם לכלוך.‬
‫האמת שזה די מטונף.‬
‫טינופת, זוהמה, סחי, רפש, מה שזה לא יהיה,‬
‫קחי את זה, ותשימי ישר על ריפוד העור שלי.‬
‫אני לא יודעת מי אתה, אבל תודה על המכונית.‬
‫בבקשה. ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫הנה, את רואה? השאלתי לה את המכונית שלי,‬
‫והיא תמלא אותה בכל מיני...‬
‫טוב! ניצחת!‬
‫המכונית היתה המקלט האחרון שלי.‬
‫אתמול ישנתי שם.‬
‫בשם אלוהים, מה הכנסת לאסלה?‬
‫מברשת אסלה.‬ ‫-מברשת אסלה.‬
‫טוב, אני יכול להחליף אותה.‬ ‫-אתה רוצה להזמין אוכל?‬
‫כן. בואי נלך אלייך.‬
‫כי זרקתי את כל כלי האוכל שלי.‬
‫- עבודות בכביש -‬
‫- מדלל צבע‬ ‫זהירות, דליק -‬
‫זה נכון. אבל תדעי לך:‬
‫לעולם לא ארשה יותר לתקלה היגיינית טיפשית‬
‫להפריע למה שעשוי להיות קשר ארוך ומשמעותי.‬
‫אתה שומע משהו?‬
‫מעניין מה זה יכול להיות.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בכל מקרה, אני אדם חדש,‬
‫ואני מסתכל בתקווה לעתיד,‬
‫נקי, מלוכלך... מה שלא יהיה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫שיהיו לך חיים טובים.‬
‫תראו מה זה, נתיבים רחבים.‬
‫איזו נוחות.‬
‫כן.‬
‫לעזאזל.‬
‫- דגים טריים -‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫- מדלל צבע‬ ‫זהירות, דליק -‬
‫פעמיים לעזאזל.‬
‫הו, רחמים!‬
‫היי, מה אתה עושה פה?‬
‫ראית את כדור האש ההוא?‬
‫אני חייב להסתלק, רוצה טרמפ?‬
‫ניומן?‬
‫ניומן!‬
‫טוב, נתראה בבית הקפה.‬