- Který poslední prezident měl vousy? - Nixon.
- Ne myslím, pořádný vous. - Měl ho hustý.
Ne, myslím jako plný, dlouhý plnovous jako ten na hašlerkách Smith Brothers.
Falkmore.
- Kdo? - Artemis N. Falkmore.
To sis teď vymyslel, že?
Jo. Ale zní to jako jméno prezidenta, ne?
Jo. Proč mají prezidenti vždy tak hrozná jména?
Woodrow, Grover, Millard.
Prezidentství přitahuje špatně pojmenované.
Jejich ambice založené na osobní nejistotě.
Je to klasické mužské vykompenzování.
Máš v těch botách extra vložky?
Taxi!
Vynalezli hodiny, ve kterých nastavíš svůj věk
a všechna riziková hlediska...
a ony ti přesně spočítají, kolik ti ještě zbývá života.
To je skvělý okamžik. Jsi na smrtelné posteli,
oni ti buší do hrudi a ty říkáš: „Deset, devět, osm...
Říkal jsem vám, že jsou skvělé.“
- Nechápu, že je to naše první rande. - Já vím. Zákusek?
Asi bych měla mít kousek dortu.
- Proč? - Mám dnes narozeniny.
Cože? Dnes?
- Skutečně? - Jo.
Krásné narozeniny
Krásné narozeniny, drahá Liso...
Šla s tebou na první rande a bylo to na její narozeniny?
Jo. Sama ten den zvolila.
Chová se divně ve společnosti?
Ne, je skvělá. Je přitažlivá a zábavná.
Možná se rozhodla oslavit narozeniny
v pondělí po tom víkendu.
Není Lincoln.
- Ahoj. - Ahoj.
Dá si někdo Lorenzovu pizzu?
Já ne.
Skutečně? Georgi. Pizza.
Nemůžu. Musím jít do nadace.
Mám pohovory se středoškoláky ohledně stipendia Susan Rossové.
Nevadí ti někdy, že ta organizace...
- Ne. - ...hledá všude možně...
- Ne. - ...aby dali peníze...
- Ne. - ...v podstatě komukoli...
jen když to nejsi ty?
To mi nevadí.
Říkám, že mi to nevadí.
A potom jsem dostal 740 bodů z testu angličtiny.
Rychle, jaké je tvé oblíbené zvíře?
Já...nevím. Žába?
Žába?
- No, já... - Žába je špatně.
Tady vidím, že hraješ na harfu.
Pověz mi, proč ji musí nahýbat?
Nemůžou ji prostě postavit do úhlu? Ušetřili by ti tak problémy.
Moderní harfa byla zdokonalována více než tisíce let
- od dob... - Jo, jo. Dáme ti vědět.
Vidím, že průměr GPA máš 4,0.
To se vám líbí, že?
Steven, vidím, že jsi prezidentem šachového klubu.
Státní přeborníci.
Kdo je tvůj oblíbený šachista?
Nastercoff?
Správně.
Nastercoff.
Odkud že on to je?
Nevím.
Vymyslel jsem si to.
Stejně to nedostanu.
Proč mi to říkáš?
Na chvíli jsi mě měl.
No tak, posaď se.
Čím chceš být, až vyrosteš?
Všem lidem říkám, že chci být architektem.
Poslouchej, pan Peterman mě konečně nechá psát něco pořádného.
Dostal zakázku na svou autobiografii.
Nechá mě ji napsat pod jeho jménem.
Skvělé. Až to vyjde, najdu si někoho, aby to pod mým jménem přečetl.
- Ahoj. Jé, ahoj. - Ahoj.
- Takže, byl jsem u Lorenza,
nakládám si na pizzu u stolu s přílohami.
Česnek a tak podobně.
Když tu náhle vidím chlapa u krabic na pizzu, jak se na mě škaredě dívá.
Tak jsem se na něj taky podíval škardě, jo?
A vidím, že není sám. Jsem sám proti všem Van Burenovcům.
- Van Burenovcům? - Jo.
Pouliční gang se jmenuje po prezidentovi Martinu Van Burenovi?
Jo a jsou zlí jako on.
Tak jsem zamířil směrem ke dveřím.
Oni je zablokovali.
Tak jsem se rozběhl na toalety. Popadnu kliku.
Oni mě přišpendlili na kresbu mapy Itálie
a najednou toho nechali.
Cože? Co se stalo?
Protože jsem pořád třímal v ruce ten česnek. Takhle:
Bylo mi vidět jen osm prstů.
- A co to znamená? - Je to jejich tajné znamení.
Víte, Van Buren byl osmý prezident.
Mysleli si, že jsem bývalý Van Burenovec.
Jaká byla ta pizza?
Poněkud olejnatá.
Jerry, podržíš mi to na chvíli? Chci si zkontrolovat vzkazy.
- Melisso, Kim. - Ellen.
- Ahoj. Chci vám představit Jerryho. - Hondě jsme toho o tobě slyšely.
Jsi tak hodný, že ji pozveš ven.
Nemáš ponětí, jak moc to potřebuje.
Má za sebou špatný rozchod?
Ne.
Měj se.
- Zkontrolovala sis vzkazy? - Jo. Nikdo nevolal.
RESTAURACE
Dělaly, jako by jít s ní na rande byla nějaká charita.
Takže je chudák té skupiny.
V každé skupině se najde někdo, ze kterého si všichni utahují.
Jako my z Elaine.
Elaine není v žádném případě chudák naší skupiny.
Díváš se do hloubky na toho skutečného člověka pod obalem?
Ne, jsem co možná nejpovrchnější.
- Tak se toho drž. - Jo.
- Našel jsem někoho na to stipendium. - Jo?
Dělám rozhovory se všemi těmi malými snaživci...
a konečně tam přijde kluk, Steven Koren, normální kluk.
Má rád sport, dívá se na televizi.
Je chytrý?
Umí číst.
A také ví, že dočíst knihu, nic neznamená.
Ale poslechni si tohle.
Má rád architekturu.
Přesně tak, jak to předstíráš ty.
Ano. Pod správným vedením
se Steven Koren stane tím, čím tvrdím, že jsem, ale doopravdy.
Je to můj sen, Jerry.
Včera v noci se mi zdálo, že mě jí hamburger.
Pane Petermane, děkuji za pozvání. Já...
Váš byt není až takový, jaký jsem si ho představovala.
Je to jen místo k odpočinku.
Tak... se kterou částí svého života chcete začít.
Zahraniční intriky? Exotické románky?
To vše jsme už popsali v katalogu až do omrzení.
Ne, tato kniha by měla podle mě být o každodenním životě.
Zatraceně, zase změnili kabelové programy
a to jsem si je konečně zapamatoval.
- No, pane Petermane, chcete... - Druhý: CBS.
- ...začít? - Třetí...
To nevím, co je.
Kde je kanál přehlídky programů?
Musím vám říct, pane Petermane, že tím asi knihu nezaplníme.
Jistě na něco přijdeme.
Co kdybychom si objednali pizzu?
Máte ráda Lorenzovu?
Víte, mého kamaráda tam mále zmlátili
Van Burenovci.
- Nepovídejte. - Jo.
Zachránilo ho jen to,
že omylem ukázal jejich tajné znamení gangu.
To je celkem vzrušující.
- Jo. - Dejme to do té knihy.
Ale to se nestalo vám.
Tak vyplatíme vašeho přítele a bude z něj Peterman.
Ne, myslím, že to nemůžete dělat.
Zatraceně, zase jsem zapomněl koupit potravu pro rostliny.
Vsadím se, že mám slevový kupón.
Víte co? Já si s ním promluvím.
RESTAURACE
Nemáš na sobě totéž co včera?
Ne, je to zbrusu nové. Líbí se ti to?
Vlastně ano.
Počkej, nespadla ty vidlička na zem?
Používáš vidličku ze země?
Ne, Jerry, servírka mi přinesla novou.
Možná jo.
Děje se něco, Jerry?
Ne... naprosto nic.
Jsi fantastická.
- Ahoj, lidi. - Ahoj.
Kramere, Georgi, to je Ellen.
Dámy a pánové, je mi potěšením vám představit
prvního stipendistu Susan Rossové.
To... je Steven Koren.
Průměr má pevných 2,0.
Přímo v té správné části křivky.
Nevyčnívá, ani nepropadá.
Georgi, to stipendium se zakládá především
na akademickém prospěchu.
Všichni jsme si vědomi chyb a předsudků standardizovaných testů.
To nejsou standardizované testy. To jsou známky.
Kromě toho, Steven Koren má ty nevyšší aspirace.
Chce být...
architektem.
Skutečně?
Možná bych mohl své aspirace pousnout ještě výše.
Stevem, nic není výš než architekt.
Myslím, že chci být městským plánovačem.
Proč se omezovat na jednu budovu, když mohu navrhovat celé město?
- To je dobrá pointa. - Ne, není.
Není architekt jen ten, kdo nevychodil uměleckou školu
a šikmým stolem a velkým pravítkem?
Říká se mu tříložník.
Víš, ten největší pitomec z našeho bratrstva se stal architektem,
když ho vyhodili ze zubařské školy.
- Blahopřeji. - Děkuji.
Susan by byla velmi pyšná na to, co děláš.
Děkuji.
A udělali z toho svůj znak proto, že Van Buren,
náš osmý prezident, je jimi coby muž nejvíce obdivován.
Kramer, můj příteli, to je skutečně dobrá příze.
Víte, jestli se vám to líbí, mám toho víc.
Co potřebujete?
Romantiku? Komedii? Dobrodružství?
Erotiku?
Ne, Kramer, nemyslím...
Kolik chcete za to za všechno?
- Za celý můj život? - Určete si cenu.
1 500 dolarů.
- Dám vám polovinu. - Platí.
Kramere, můj příteli, Elaine vám bude plně k dispozici.
Dobře.
No, já...
rád pracuji po večerech.
Mohl bys laskavě pokračovat
- s tím blbým příběhem s Bobem Sacamanem? - Dobře. Volal jsem Bobovi
a v tu chvíli jsem si uvědomil, že musím jít vrátit, kalhoty.
Tak jsem šel do obchodu.
Co se stalo s Bobem Sacamanem?
No, nic. Část s ním skončila.
Čekal jsem na metro. To nejelo.
- Rozhodl jsem se proběhnout tunelem. - Konečně se někam dostáváme.
Nevím, jestli jsem ztratil pojem o čase, nebo co.
- Najednou vidím... - Že se na tebe řítí vlak?
Ne. Že jsem upadl do bláta
a zničil si kalhoty, které jsem chtěl vrátit.
Tomu nerozumím. Ty...
Měl jsi na sobě kalhoty, které jsi chtěl vrátit?
Asi jo.
Co sis chtěl obléct na cestu domů?
Elaine, posloucháš mě? Ani jsem se tam nedostal.
- Tak jo. Další příběh. - Myslím, že dnes už to stačilo.
- Jo, přežvýkej to. - Já to přežvýkám.
Poslyš. Mimochodem, večer pořádám malou oslavu
na počest mého finančního úspěchu.
Díky, mám něco v plánu.
Elaine, měla bys tam být a zdokumentovat to.
Budou tam tví kreténi kamarádi?
- Mám dělat poznámky? Jo, ale přijď až po deváté.
Dej lidem možnost se uvolnit.
Ty mu to stipendium zamítneš, protože chce být městským plánovačem?
Byl jsem zrazen.
Bral jsem ho jako svého syna.
A ten jediný, za koho se máš postavit,
je tvá vlastní krev.
tak jako můj otec a jeho otec před ním.
Víš, filantropie asi není pro tebe.
Haló? Ahoj, Ellen. Jo, volal jsem do hotelu, víkend je zajištěný.
- Trávíš víkend s Ellen? - Ve Vermontu.
A můžeme tam zůstat pár dní navíc, když budeme chtít.
Čtyři dny v krásném penzionu.
Nemůžu se dočkat. Ahoj.
Co?
Co je to?
- Chceš začít? - Ne, ne, ne. Prosím.
Musím si to poskládat v hlavě.
Jerry, to celé s tou Ellen
už zašlo dost daleko.
- Co? - Jerry, je to ubožačka.
- Odkud to máte? Je skvělá. - Proč to děláš, Jerry?
Je to tvojí kariérou? To se zlepší.
S mou kariérou je vše v pořádku.
Pořád bych mu doporučil ten ředitelský výcvik v Bloomingdale´s.
Řekli jsme, že o tom teď nebudeme mluvit.
Ale měl by to zvážit.
Jistěže. Ale teď na to není vhodná chvíle.
- Ale ty dvě věci jsou propojené. - Dobře. Dovolte.
- Nic z toho neberu. - Co tím chceš říct?
Že se pleteme? Všichni se pletou, jen ty ne.
Je to jako ve Twilight Zone, kdy se ten chlap probudí
a on je stejný, ale všichni ostatní jsou jiní.
- Který díl? - Všechny byly stejné.
Proč jste mi vzal to stipendium, pane Costanzo?
Víš, Stevene, já...
To jsou mí nový kamarádi. Van Burenovci.
Byl tak zklamán, že se přidal k nám.
Bezva.
Chci zpět své stipendium, abych se mohl stát městským plánovačem.
Co třeba architektem, Stevene?
Městským plánovačem.
P & G CAFE BAR
- Skvělá párty, K-Mane. - Jo, to je fakt.
Elaine, ochutnej hovězí, je to pravá omáčka au jus.
Pravá omáčka au jus.
Poznamenám si to.
- Jo, no... - Hej, Kramere.
- Jo. - Ramirez neslyšel to s těmi kalhotami.
Tak jo.
Volal jsem Bobovi Sacamanovi,
- když jsem si všiml, že... - Kramere, Kramere.
Ten příběh už nemůžeš říkat. Už patří Petermanovi.
- Co tím myslíš? - Podepsal jsi dohodu.
- Jo? - On seděl v bahně, ne ty.
- Ale já jsem seděl v bahně. - Neseděl.
Nikdy jsi v bahně neseděl.
Byl jsem špinavý.
- Nikdy se to nestalo, rozumíš? - Ale jdi.
- No tak. Jo. - Dokonči ten příběh.
No, jo, prostě, já... Jo, ty kalhoty, ony...
Seděly mi, a tak jsem se rozhodl, že je nevrátím.
- Už je pozdě. Měli bychom jít. - Dobře.
Vy už jdete?
Hej. No tak...
Já ne...
Kramere, Kramere mám problém s Van Burenovcy.
Jsou to pěkní darebáci.
Jo. Slyšel jsem, že jsi je dostal na svou stranu. Cos udělal?
Nic, nic.
Ne, nemám o čem vyprávět, jestli narážíš na to.
Víš, co mi ti chlapi udělají?
No, neslyšel jsi to ode mě,
ale Van Burenovci, nikdy neobtěžují nikoho ze svých.
Jako bývalého člena?
Ty Kramerovy příběhy jsou nepoužitelné.
Něco z toho ani nejsou příběhy.
Hele, tohle je seznam věcí v jeho bytě.
Je na něm můj toustovač a sporák?
Jak mám z toho udělat knihu?
Přetvoř to, pozměň to. Jsi spisovatelka.
Ano.
Jsem spisovatelka.
Udělej to zajímavé.
Zajímavé.
Jistě.
Lidi mají rádi zajímavé čtení.
Musím jet na letiště. Jedu vyzvednout rodiče.
- Cože? Nebyli tu nedávno? - Pozval jsem je na seznámení se s Ellen.
Nevím, na koho se mám obrátit. Chci vidět, co si o ní pomyslí oni.
Mohli bychom zajít na večeři.
To asi ne. Pokusím se je večer poslat domů.
Ahoj. Už jsem ti řekl o mých kuřích okách?
To se ti bude líbit.
Na divanu vedle sebe jsem si připravil uzeniny,
ale jak je tak vrším, pořád mi padaly do vaničky na nohy.
Kramere, to je odporné. To o tobě nemusíme vědět.
Zatraceně.
- Co? - Koupil jsem kupu
příběhů o kuřích okách od Newmana, ale stojí za hovno.
- Kolik jsi mu zaplatil? - Osm babek.
Mám pocit, že mě odral.
Newmane!
Co se vám líbilo na první kapitole?
Začala hezky.
Jdu vrátit kalhoty.
Velmi identický problém.
Jdu do tunelu v metru.
Ale v tu chvíli se ten příběh velmi nepříjemně stáčí.
Ne, ne. Tam to začíná být zajímavé.
Vy to nevidíte? Řítí se na vás vlak,
vy se vrhnete do postranního tunelu,
a tam narazíte na skupinu lidí žijících v podzemí.
Zní to příliš klišé a předvídatelně. Není to zajímavě napsané.
Jo, jo, já vím.
Co kdybyste místo uskočení před tím vlakem...
Já nevím. Uklouznete a spadnete do bahna a...
ty kalhoty zničíte?
Ty kalhoty, které chci vrátit.
To je dokonalá ironie osudu. Elaine, to je skvělé psaní.
Na lince číslo čtyři je Cosmo Kramer.
- Tady je Peterman. - Pane Petermane.
Musíte mi vrátit mém příběhy.
Víte co? Už je nepotřebuju.
Ne, ne, ne, pane Petermane, co kdybychom si ho nechali jako poradce?
Nesmysl.
Na zpracování mých příběhů mám nádherně představivou mysl slečny Benesové.
Klidně si ty příběhy vemte zpět, vy vagabunde.
Tak, Elaine. Běžte a tvořte.
A mimochodem, až budete u kapitoly o mých milostných eskapádách,
klidně se tam přidejte.
Ahoj, Van Burenovci.
Tak co, pane Costanzo, už jste mi vrátil to stipendium?
Pomalu, pomalu, hoši.
Pece byste nebili jednoho ze svých.
Není to tak?
Tak proč neukážeš znamení?
Jasně.
Znamení.
To není to znamení.
Za mě bylo.
Dobře, jestli jsi skutečně jeden z nás...
tak se ukaž a seber příštímu procházejícímu peněženku.
Moc rád.
A po vysoké jsem šla na magisterské studium na Sorbonnu.
Na Sorbonnu. Ta je v Paříži.
Jerry, za chvíli ti vyprší parkovné. Nevstávej, mám drobné.
- Tak co říkáte? - Jerry, je úžasná.
Já to věděl. Nejsem blázen.
Je moc milá.
A má skvělou postavu.
A je chytrá. Jako počítač.
A ten charakter. Ale je jedno, co si myslíme my.
Líbí se ti?
Teď si nejsem jistý.
Je desetkrát lepší
než ta hrozná Amber, s kterou jsi byl.
Jo, Amber. Zajímalo by mě, jestli se už vrátila z Vegas.
Tak už dost zdržování.
Toho příštího, jinak je po tobě.
Dobře. Dobře.
- Seinfeldovi. - Ahoj, Georgi.
Musíte mi pomoci. Dejte mi peněženku.
- Pak vám ji vrátím. - Jak se mají rodiče?
Kupují nový gauč. To nechcete vědět.
Dejte mi peněženku,
jinak vám rozřežu pupky.
Co jsi říkal?
No tak, pospěš starej. Jsem zvíře.
Jsi velmi neslušný. Jdeme, Morty.
- Prosím, prosím. Oni mě zabijí. - Cože?
Georgi Costanzo, co je to s tebou?
Pozdravuj rodiče.
Překlad titulků: Roman Placzek