-Vilken president hade skägg? -Nixon!
-Nej, tjockt skägg. -Hans var tjockt.
-Nej, jag menar helskägg. -Falkmore.
-Vem då? -Artemis N. Falkmore.
-Du hittade väl på det? -Ja, men det låter bra.
Varför har presidenter så fula namn?
Det lockar såna med fula namn. Deras ärelystnad beror på osäkerhet.
Har du inlägg i skorna?
Taxi!
Det finns en klocka som räknar ut
hur lång tid man har kvar att leva.
Man ligger på dödsbädden och räknar ner: "Tio, nio, åtta…
-Jag sa ju att den var bra!" -Tänk att det är första träffen.
-Vill du ha efterrätt? -Jag måste ta en bit tårta.
-Varför det? -Jag fyller år i dag.
-I dag? Menar du det? -Ja.
-Var det hennes födelsedag? -Ja, och hon bestämde dag.
Är hon socialt hopplös?
Nej, hon är snygg och rolig.
Hon tänkte kanske fira sin födelsedag på måndagen.
-Är nån sugen på Lorenzos pizza? -Jag står över.
-George, vill du ha pizza? -Nej, jag kan inte.
Jag ska intervjua ungdomar för Susan Ross-stipendiet.
Stör det dig inte att organisationen gör allt för att
ge pengar till vem som helst, bara det inte är du?
Det är inga problem alls!
Jag fick 740 på engelskaprovet.
Vilket är ditt älsklingdjur?
Jag vet inte…groda.
Groda?
Groda är fel!
Så du spelar harpa.
Varför måste man luta den?
Kan man inte göra den vinklad?
Den har utvecklats i tusentals år…
Vi hör av oss.
Ditt betygssnitt är 4,0.
Du gillar det, va?
Så du är ordförande i schackklubben.
Vi är delstatsmästare.
Vilken spelare gillar du bäst?
Nastercoff.
Just det, Nasterkoff…
-Vilket land kommer han från? -Vet inte…
Jag hittade på det. Jag får aldrig stipendiet.
Varför säger du det? Du lurade mig verkligen!
Sätt dig.
-Vad vill du göra när du blir stor? -Jag har sagt att jag vill bli arkitekt.
Peterman låter mig skriva på allvar.
Jag blir spökskrivare för hans självbiografi.
När den kommer ut får nån spökläsa den åt mig!
Jag är på Lorenzo's och laddar min pizzaslice
med vitlök och annat.
Då ser jag en kille som ger mig onda ögat.
Så jag blänger tillbaka.
Sen ser jag att han inte är ensam, jag ger mig på Van Buren Boys.
Är ett gäng uppkallat efter president Martin Van Buren?
De är lika grymma som han! Jag går bort mot dörren, de stänger vägen.
Så jag rusar till muggen, men det är upptaget.
De tränger upp mig mot Italienkartan men plötsligt slutar de bara.
-Vad hände? -Jag håller i vitlökspulvret.
-Jag visar bara åtta fingrar. -Vad betyder det?
Det är deras hemliga tecken.
Van Buren var den åttonde presidenten.
De trodde att jag varit en av dem.
-Hur var pizzan? -Lite oljig.
Jag ska bara kolla om jag fått några meddelanden.
-Melissa, Kim! -Ellen.
-Ni ska få träffa Jerry. -Vi har hört mycket om dig.
-Snällt av dig att gå ute med henne. -Hon behöver det verkligen.
-Har hon haft en dålig relation? -Nej.
-Kollade du dina meddelanden? -Ja, ingen hade ringt.
-De sa att jag var bussig. -Hon är gruppens förlorare.
Varje grupp har nån som alla driver med, som vi med Elaine.
-Det kan inte vara Ellen. -Tittar du djupt in i hennes själ?
Nej, jag är så ytlig som möjligt!
Fortsätt så. Jag har hittat nån som kan få stipendiet.
Jag intervjuar bara viktigpettrar
när en vanlig kille kommer in. Han gillar sport, tittar på tv.
-Är han smart? -Han kan läsa.
Och han vet att det inte bevisar nåt att läsa ut en bok.
Och han gillar arkitektur.
-Precis som du låtsas göra! -Ja.
Med lite vägledning kan Steven Koren bli allt jag säger mig vara.
-Det är min dröm. -Jag drömde att en burgare åt mig!
Tack för att jag fick komma.
-Det ser inte ut som jag trodde. -Det är bara ett ställe att sova.
Vilken del av ert liv vill ni börja med? Intriger, romantik?
Vi har skildrat det i katalogen. Boken ska handla om min vardag.
De har ändrat kabelkanalerna igen när jag äntligen hade lärt mig dem!
-Mr Peterman, vill ni… -Två CBS, tre…
Jag vet inte vad det är. Var är den jäkla kanalen?
Jag vet inte riktigt om det kan bli en hel bok.
Vi får säkert fram nåt.
Vi kan väl beställa hem pizza? Gillar du Lorenzo's?
En vän blev nästan misshandlad där av Van Buren Boys.
Men han råkade visa deras hemliga tecken.
Ganska spännande. Vi tar med det i boken!
-Men det hände inte er. -Vi kan betala din vän!
Nej, det går nog inte.
Jag glömde köpa växtnäring igen.
Jag har säkert en rabattkupong!
Jag får nog prata med min vän.
-Är det samma kläder som i går? -Nej, de är nya. Gillar du dem?
Ja, faktiskt.
Är det gaffeln som trillade ner på golvet?
Använder du den?
-Nej, servitrisen gav mig en ny. -Det var ju bra.
-Är nånting på tok? -Nej, ingenting alls.
Du är fantastisk!
Killar, det här är Ellen.
Det är ett nöje att presentera den första Susan Ross-stipendiaten.
Det här är Steven Koren.
Hans betygssnitt är gedigna 2,0.
Precis i mitten, han varken glänser eller ligger efter.
Stipendiet skulle gå till en framstående elev.
Alla är medvetna om bristerna i standardproven.
Det är hans betyg.
Han har högtflygande ambitioner.
Han vill bli arkitekt.
-Menar du det? -Jag kanske kan nå ännu längre.
Inget går upp mot arkitekt.
Jag vill bli stadsplanerare. Då får jag designa en hel stad.
Låter bra.
Arkitekter är bara misslyckade typer med snett skrivbord och stor linjal.
En dum klasskompis blev arkitekt
när han inte kunde bli tandläkare!
Grattis! Susan hade varit väldigt stolt över vad du gör.
Van Buren var den man de beundrade mest.
Kramer, min vän, det är en tusan så bra skröna.
Jag har faktiskt fler.
Vad vill ni ha? Romantik, humor, äventyr, erotik?
-Jag tror inte… -Hur mycket skulle du ta för rubbet?
-Hela mitt liv? -Säg ditt pris.
-1 500 dollar. -Du får hälften.
Elaine står till ditt förfogande.
Jag gillar att jobba på kvällarna.
Fortsätt med den fåniga Bob Saccamano-storyn.
Jag kommer på att jag måste lämna tillbaka ett par byxor.
-Vad hände med Bob Saccamano? -Inget, hans del är överstökad.
T-banan kommer inte, så jag går genom tunneln.
-Där har vi nåt. -Jag vet inte vad som hände, men…
-Ett tåg kom emot dig! -Nej, jag trillade i leran.
Jag förstörde byxorna jag tänkte lämna tillbaka.
Jag förstår inte… Hade du på dig byxorna du tänkte lämna tillbaka?
-Jag hade väl det. -Vad tänkte du ha på hemvägen?
Elaine, lyssnar du inte? Jag kom inte ens dit!
-Nästa story. -Jag har så det räcker för i dag.
Jag ska ha en liten fest i kväll för att fira min framgång.
-Tack, jag har andra planer. -Du borde dokumentera det.
Du ska träffa dina korkade vänner och vill att jag antecknar.
Kom dit efter 21 så de hinner komma loss.
Drar du tillbaka stipendiet?
Jag blev förrådd! Han var som en son för mig.
Är det nån man borde kunna kuva så är det ens eget kött och blod.
Som min far och hans far före honom.
Filantropi är nog inget för dig.
Hej, Ellen. Allt är klart för helgen.
-Ska du resa bort med Ellen? -Vermont!
Vi kan stanna ett par dar till. Fyra dar på ett fint ställe.
Det blir roligt. Hej då!
Vad är det?
-Vill du börja? -Nej, jag måste samla tankarna.
Det här med Ellen har gått tillräckligt långt.
-Hon är en förlorare. -Hon är ju toppen!
Varrför gör du det? Är det din karriär? Det blir säkert bättre.
-Det är inget fel på min karriär. -Han borde välja Bloomingdale's.
-Vi skulle ju inte prata om det nu. -Han borde fundera på det.
-Allting hänger ihop. -Ursäkta mig!
-Jag går inte på det här. -Har alla fel utom du?
Det är som i Twilight Zone när alla andra har förändrats.
-Vilket avsnitt? -Alla var likadana!
Varför drog ni in mitt stipendium?
Mina nya vänner, Van Buren Boys.
Han blev så desillusionerad att han gick med oss.
Jag vill bli stadsplanerare.
Varför inte arkitekt, Steven?
Stadsplanerare!
Vilket toppenfest!
Smaka på biffen, det är äkta sky!
-Jag ska anteckna det… -Ramirez har inte hört om byxorna.
Jag pratade med Bob Saccamano och insåg plötligt…
Den tillhör Peterman nu.
-Vad menar du? -Du skrev på.
Han satte sig i leran, inte du.
-Men jag satte mig i leran. -Nej!
-Jag var alldeles smutsig. -Det har aldrig hänt!
Byxorna satt bra, så jag bestämde mig för att inte lämna tillbaka dem.
-Det är bäst att vi går. -Ska ni gå nu?
Jag har problem med Van Buren Boys.
-De är riktiga hårdingar. -Du slapp ifrån dem. Vad gjorde du?
Ingenting… Jag har inget att berätta!
Vet du vad de tänker göra?
Jag har inget sagt, men de ger sig aldrig på sina egna.
En före detta medlem?
Kramers berättelser är värdelösa!
En del är inte ens berättelser.
En lista på saker i hans lägenhet.
Är min brödrost med?
Hur ska jag göra det till en bok?
Vräng till det, du är ju författare.
Ja…jag är författare!
-Gör det intressant. -Intressant!
Javisst, människor älskar intressanta skildringar!
-Jag ska hämta mina föräldrar. -De var väl nyss här?
De ska få träffa Ellen. Jag vill se vad de tycker om henne.
-Vi kan äta middag senare. -Nej, de ska flyga hem i kväll.
Har jag berättat om mina fotknölar?
Jag la upp kallskuret på soffan, men det föll ner i mitt fotbad.
Vi vill inte höra det.
-Jäklar! -Vad är det?
Jag köpte dem av Newman, men de är värdelösa!
-Hur mycket gav du för dem? -Åtta dollar! Jag blir nog blåst.
Newman!
-Vad var fel på det första kapitlet? -Det började bra.
Jag lämnar tillbaka ett par byxor, det kan alla identifiera sig med.
Jag går in i tunneln. Där börjar det spåra ur.
Det är där det blir intressant! Tåget kommer emot er.
Ni dyker in i en sidotunnel och träffar ett gäng som bor där.
Det är bara klyschor, inget intressant!
Ja, jag vet.
I stället för att dyka undan från tåget
kan ni halka och trilla omkull i leran
och förstöra byxorna?
Byxorna jag skulle lämna tillbaka.
Perfekt, det kallar jag intressant!
Cosmo Kramer på fyran.
-Peterman här. -Sälj tillbaka mina berättelser!
Jag behöver dem inte längre!
Vi kan väl behålla dem?
Struntprat! Benes underbara fantasi gör arbetet åt mig.
Ta tillbaka dina berättelser!
Gå iväg och skapa.
När du kommer till mina erövringar får du gärna ta med dig själv!
-Hejsan, killar. -Får jag mitt stipendium?
Lugn, ni vill väl inte slå en av era egna?
Då kan ni väl ge oss tecknet?
Just det…tecknet.
-Det är inte tecknet. -Det var det förr!
Om ni är en av oss
ska ni ta plånboken från nästa som går förbi.
Gärna!
Sen gick jag på Sorbonne.
Det ligger ju i Paris!
Parkeringstiden går snart ut. Jag har växel.
-Vad tycker ni? -Hon är fantastisk!
-Då är jag inte galen. -Hon är så rar, och vilken kropp!
Och hon är smart, som en dator.
Och vilken personlighet, men tycker du om henne?
Nu är jag inte så säker…
Hon är tio gånger bättre än Amber.
Undrar om hon är tillbaka från Vegas?
Ta nästa, annars är du körd!
Visst.
Seinfelds! Ge mig plånboken, ni får tillbaka den sen.
-Hur mår dina föräldrar? -De försöker välja ny soffa.
Hit med plånboken, annars slaktar jag er!
-Vad sa du? -Sno på, jag är ett vilddjur!
-Nu går vi. -Snälla, de tänker slå mig!
George Costanza, låt bli!
Hälsa till dina föräldrar.
Undertexter: Kenneth Johansson