Začínala jsem s hypotečními listy, ale bylo to tak omezující.
Bavil jsem se o tom s kamarádem Kramerem.
Chvíli dělal u Brandta-Lelanda.
Pak mi moje mentorka navrhla přechod k akciím.
To byl můj nejlepší tah.
- Mentorka? Myslíš šéfka? - To ne.
Cynthia je úspěšná byznysmenka, která mě vzala pod křídla.
- Takže Cynthia je tvoje mentorka? - A já její žákyně.
Někoho takového potřebuješ. Kdo tě vede profesní dráhou.
Mně se líbí Gabe Kaplan.
Pořád to nechápu. Abby má mentorku?
Jo. A mentor radí žákovi.
Jsou v tom nějaké peníze?
- Ne. - Tak co za to ten mentor má?
Respekt, obdiv, prestiž.
Vyzvedává žák věci pro mentora?
Asi jo, kdyby to bylo po cestě žáka k mentorovi.
Prádelna? Čistírna?
Není to sluha, je to žák.
Dobře.
Hele, potřebuju si něco dočíst. Můžu tady?
Doma se nedokážu soustředit.
- „Řízení rizik?“ - Jo.
Steinbrenner chce, aby všichni z ústředí
měli přednášku ze své odbornosti.
Proč si myslí, že jsi na to odborník?
Asi to mám v životopisu.
- Haló? - Vyčkejte, volá Elaine Benesová.
Víš co? Já nemůžu. Já už nedokážu číst knihy.
Audioknihy mě zkazily.
Potřebuju ten příjemný hlas. Tahle kniha má můj hlas. Ten nesnáším.
- Tak si sežeň audioknihu. - To nejde. Je to učebnice.
Jer, jdeš na večírek k Bobovi Sacamanovi?
Jestli jdu? Bylo to před třemi dny.
Co? To snad ne. Já jsem dostala pozvánku dnes.
Tolik jsem se těšila. Moc krásná pozvánka.
Byla to parádní aférka.
Moment.
Razítko je tři týdny staré. Tohle mám pořád.
Janine, kdo dělá poštu?
- Eddie Sherman. - Dobře. Pošli mi ho.
- Budeš trochu křičet? - Trochu střílet.
To je boží. Dáš mě nahlas?
Jo. Jasně.
Dej mi pokoj.
Hej, Koperníku.
- Je tu Eddie Sherman. - Výborně. Ať jde dál.
- Chtěla jste mě vidět? - Eddie, ano.
Moc se omlouvám, ale bohužel vás budeme muset...
povýšit.
RESTAURACE
Cos řekla?
Nechala jsem si ho zavolat,
abych mu řekla něco důležitého.
Tak jsem ho povýšila.
- Co? Na cos...? - Na reklamního textaře.
On píše reklamní texty?
Nemůže to být horší než ty bláboly, které chrlíme.
Mrkněte na to.
- „Večer pro nezadané židy?“ - Očekávám vás tam oba.
- Nejsem židovka. - Já nejsem žid.
- Tak proč tam jdeš? - Nejdu. Pořádám to.
- Co to meleš? - Obvykle to pořádá Lomez,
ale je v Everglades.
- Lomez je žid? - Jo.
Ortodoxní, Jerry. Stará škola.
U Kolumbových rytířů?
Jo. Frank Costanza mi sežene místo.
Počítám s tebou, že dorazíš.
- Kramere, víš... - Jerry, uvařím veškeré jídlo.
„Lákává všehochuť pravých židovských pochoutek.“
Máš ráda cimes?
Moje mentorka říkala, že tu mají vynikající kachnu.
Já moc kachny nemusím. Kůže mi přijde jako lidská.
Podívej, kdo tu je. Cynthie.
- Ahoj, Abby. - Ahoj.
To je Cynthia Pearlmanová, moje mentorka.
- Dobrý večer. - Jerry. Ráda vás konečně poznávám.
Přisedni. Přidáme židli.
Výborně. Můj přítel parkuje.
Jerry, možná ho znáte. Je to taky komik.
- Neříkejte. - Kenny Bania.
Bania?
Ahoj, Jerry. Jak se máš?
Navečeříme se společně? Mají tu skvělou kachnu.
Tu nejlepší, Jerry.
Promiňte. Nerad vás obtěžuju.
Všiml jsem si, že máte učebnici na kazetě.
Prosím, odkud to máte?
Čtení pro slepce. Jakoukoli knihu nahrají na kazetu.
Tyhle audioknihy jsem si strašně oblíbil.
To mi povídejte. Kvůli nim jsem zapomněl Braillovo písmo.
Čtení pro slepce?
Neprojdu vyšetřením zraku a než se naděju,
pohupuju se v příjemných tónech řízení rizik.
- Poznal jsem tu mentorku. - Jaká je? Obdivuhodná?
Jo. Chodí s Baniou.
- S Baniou? - Jo.
Včera jsem s tím jedincem musel dvě hodiny večeřet.
- Co sis dal? - Kuře.
Jak může vzhlížet k někomu,
kdo dobrovolně tráví čas s Baniou?
- Marsala? - Piccata.
Když už, tak já bych měl chodit s mentorkou
a Bania by měl stavět kuželky na bowlingu.
- Tak jo. Jdu rupnout u vyšetření. - Zlom vaz.
Díky.
Tati.
Máš na sobě sportovní oblečení?
Co tady děláš?
Přišel si pro šek za sál na banket.
Mám 183 reakcí. Bude to pařba.
Kramere, jak uvaříš židovské pochoutky pro 183 lidí?
Máš recht. To je spousta mňamek.
Franku, znáš někoho, kdo mi pomůže vařit?
Vařit? Ne. Kuchaře neznám. O vaření nic nevím!
Co to do něj vjelo?
Táta byl kuchař během korejské války.
Přihodilo se něco hodně zlého.
Od té doby se vyhýbá kuchyni.
Poválečný stres?
Jo. Ale to s tím nesouvisí.
Dobrá práce. To je vše.
- Dobře? - Počkat.
Neptala ses mě na moje nápady.
Eddie, je to tvůj první den.
- Jsem připravený. - Fajn.
„Je horká noc. Myšlenky se honí hlavou.
Přemýšlíš o svém noži...
jediném příteli, který tě nezradil.
Jediném příteli, který nebude do svítání mrtvý.
Spěte sladce, kamarádi...
v těch vašich prošívaných nočních košilích.“
RESTAURACE
Co mám dělat? On je pohroma.
Pokud si vede tak špatně...
možná by se měl znovu povýšit.
Víš co? Máš naprostou pravdu.
To bych měla udělat. Povýšit ho.
Dám mu kancelář v jiném patře, kde může sedět
se svou hezkou funkcí a bajonetem...
a přestat mě děsit.
Vůbec nic.
Georgi, máte dost poškozený zrak.
Podepište formulář pro pojišťovnu. Tady je pero.
Mimochodem jste velmi pohledný muž.
Co se to tu sakra děje?
Pozor!
- Co tady děláš? - Dělám tři kuřata.
U Newmana dělám hovězí brisket, u paní Zanfinové kugl...
a tohle je kreplach.
Tu máš. Ochutnej.
- Ne, nechci. - Jen jez, jsi kost a kůže.
- To je hrozný. - Jerry... to je kreplach.
Tomu musíš přijít na chuť.
Dodržels recept?
Recept byl pro čtyři až šest lidí.
Musel jsem to přepočítat na 183 lidí.
Asi jsem to zmotal.
Chutná to jako hlína.
Taky mi to cestou sem spadlo.
Lítám v tom. Neumím to.
Neumím loupat, sekat, strouhat. Neumím mlít.
Nemám evidentně žádnou chuť.
Promluvím s Frankem.
- Nemůžeš... - Musím. Může mi pomoct...
Ve výtahu je mrtvé zvíře.
Moje zelné závitky.
- Včera byla skvělá večeře. - Jo, dobrá.
Řekla jsem Cynthii, že v sobotu půjdeme s ní a Baniou
- na jeho vystoupení. - Ne.
- Ani nápad. Žádný Bania. - Co?
Vidělas ho? Dvanáct minut vykládá o Ovomaltině.
Je to moula, trouba, pisálek.
Cynthia by nechodila s pisálkem.
Chodila. Chodí. On je.
Než začneme,
s radostí oznamuju, že Eddie Sherman
už nepíše pro tento katalog.
- Bylo na čase. - Je nahoře.
Je ředitel rozvoje podniku.
Tys ho povýšila?
Ne. Těžko bych...
- Denně se můžu přetrhnout. - Klid.
Pokud jde o mě, ty a ten tvůj vyšinutý žák
si můžete řídit katalog sami.
Končím!
- Jdu s ním. - Já taky.
Co? Počkejte.
No tak. Stůjte!
STADION YANKEES
Kapitola první.
Abychom mohli riziko řídit, musíme mu rozumět.
Jak poznáte riziko?
Jak se riziku vyhnete a proč je to tak riskantní?
- Má hlas jako já. - K pochopení rizika ho nejdřív
- musíme definovat. Riziko... - To je hrůza.
- ...existuje prakticky... - Přestaň. Mlč!
Franku, já tě potřebuju.
Válka byla před 50 lety.
V mojí hlavě...
válka stále pokračuje.
Co se stalo, Franku? Co nemůžeš vyhnat z hlavy?
Inčchon v Koreji, 1950.
Byl jsem nejlepší kuchař, kterého kdy strýček Sam měl.
Dělal jsem haši pro 103. bojovou jednotku.
Jak jsme postupovali na sever, tenčily se nám zásoby.
Jednoho dne našli vojáci bednu.
Uvnitř bylo 300 kilo prvotřídního masa z mladých býčků.
Aspoň bývalo prvotřídní.
Bylo tři týdny prošlé.
Ale... já jsem byl arogantní. Suverénní.
Říkal jsem si, že když tam dám správné koření...
a pořádně to uvařím...
Co se stalo?
Přehnal jsem to. Překořenil jsem to.
Všichni kolem mě kolabovali.
Dodnes slyším to dávení a křik.
Franku!
Ten večer jsem poslal šestnáct chlapů na latrínu.
Byli to ještě kluci.
Franku, tys byl taky kluk.
A byla válka. To byla šílená doba pro všechny.
To řekni Bobbymu Colbymu.
Ten kluk jen chtěl jet domů. A taky odjel.
S dírou v konečníku o velikosti kotlety.
Franku.
Osmnáctihodinový let domů musel strávit na špuntu.
Franku, poslouchej mě. Potřebuje tě dvě stě nezadaných židů.
Máš šanci to zase napravit.
Ne. Už nikdy nebudu vařit.
Nikdy! A už odsud vypadni!
Ven. Vypadni. Běž.
Takže jsi viděla Baniovo vystoupení.
Mluvil dvě minuty o té Ovomaltině
a už jsem to nemohla vydržet.
Tak vidíš. Je to jako dostat pytlíkem pomerančů.
Proč je tak posedlý Ovomaltinou?
Přijde mu zábavné všechno, co se rozpouští v mléce.
Pak jsme se se Cynthií dost pohádaly a...
- Asi je konec. - Už žádná mentorka?
- Zdá se. - Aspoň mezi námi to je zase dobré.
Vlastně jsem si říkala,
že bychom se možná chvíli neměli vídat.
Proč?
No... cítím se trochu zmatená.
Je pro mě zvláštní nemít poradce.
Já ti řeknu, co máš dělat.
- Nejde jen o to. - Řeknu ti, co si myslet.
Potřebuju někoho, komu věřím.
Mám velký problém, Jerry. Ty kazety jsou k ničemu.
My tu teď něco řešíme, Georgi.
- Georgi. - Stejně už musím běžet.
Nechápu, že si myslíš, že potřebuješ mentora.
Potřebuju někoho, kdo mě nějak nasměruje.
Měj se.
Jo, měj se.
- Tak co máš za problém? - Ale nic.
Asi jsem na něco kápnul...
na ty bengálské galoše.
„Je těžké si udržet nohy suché...
když kopeš do lebek.“
Víš, Eddie, to je možná kapku moc.
Na ženskou obuv.
No, není to dogma.
Co kdybychom v tom případě vzali tu frázi
„Kopeš do lebek“ a...
upravili ji?
Jenom krapet, na něco jako... co?
Třeba „procházíš se orosenou loukou“.
Orosenou loukou.
Tady máš omeletu.
- Je suchá. - Tak je dělám vždycky.
Stojí za prd.
Cos to řekl?
Sekanou máš kašovitou, lososové krokety mastné
a tvůj lilek s parmezánem je ostuda téhle domácnosti!
Tak to je smůla, protože tu vařím jen já.
Už ne. Dej mi tu obracečku.
Jsem zpátky, kotě!
Určitě budeš mít se svým plným programem čas na žáka?
Udělám si ho. Protože jsem býval jako ty, Abby.
Nezkušený, naivní.
Nevěděl jsem ani slovo o věci tak základní jako...
řízení rizik.
To neznám. Budeš mi to muset vysvětlit.
Něco ti řeknu.
Přečti si tu knihu.
A uvidíme, jestli to dokážeš vysvětlit mně.
- Tak jo. - Platí.
Ahoj, Jerry.
- Ahoj, Banio. - Slyšels, co se stalo?
Mentorka viděla moje číslo. Dala mi kopačky.
To mě mrzí.
Možná má pravdu. Možná jsem jen pisálek.
Jsem ten nejhorší. Ten nejhorší, Jerry.
Měls toho jen hodně kolem mléka.
Nejdřív Bosco, pak Nestlé's Quik.
Když se dostaneš k Ovomaltině...
Myslíš, že bys mi píchnul?
Ahoj.
- Pořád sháníš kuchaře? - Jo. Pojď dál, Franku.
- Máš Tefal? - Calphalon.
- Ne. Pojď za mnou. - Jo.
Zkus tohle.
„Proč se tomu říká Ovomaltina?
Hrnek je kulatý. Obal je kulatý.
Měla by to být Kulatina.“
To je boží, Jerry. Boží.
Místo „sprška střepin“...
a „zjizvená tkáň“...
dáme „šňůra perel“ a „malinové koláčky“.
George Costanza je tvůj mentor?
Jo. Je skvělý.
Tolik se učím.
Co? Jak vypočítat pět procent z útraty v restauraci?
Víš, co máš za problém?
Vůbec neuznáváš vztah žáka a mentora.
Tak abys věděla, sám mám žáka.
- Koho? - Pana Kennetha Baniu.
Baniu?
Dostanu ho na špici.
Asi nechci chodit s mentorem, jehož žák je pisálek.
Já nechci chodit s žákem, jehož mentor je Costanza.
RESTAURACE
Nevím, jak se to stalo, ale mezi námi je nějaká chemie.
Udělali jsme super katalog.
Hustý.
Na něco se tě zeptám.
Proč ta vojenská uniforma a všechny ty psychotické výjevy?
Nechci o tom mluvit.
No tak. Nebuď jako malý.
Parkrát... jsem šel na rande s jednou ženou.
Myslel jsem, že se jí líbím.
A... Pak to celé nějak vychladlo.
To je všechno?
Je těžké setkat se s někým, kdo se ti líbí.
Natož se židovkou.
VÍTÁME NEZADANÉ ŽIDY
To jídlo nemá chybu.
- Ochutnalas hamantaschen? - Nemůžu se nabažit kiške.
- Ahoj, Jerry. - Banio.
Jen ti jdu poděkovat.
To řízení rizik, cos mi napsal, je pecka.
Řízení rizik?
Je to boží, Jerry. Boží.
Mám štace pro firmy, a dokonce Cynthia mě vzala zpátky.
Takže z dělání pošty
ses za dva dny stal ředitelem rozvoje podniku?
- Přesně tak. - Kolik ti platí?
Dám ti dvojnásobek.
- Ty latkes jdou na odbyt. - Kde je práškový cukr?
Měl by sis dát pauzu.
Žádné pauzy. Jsem znovuzrozený. Jsem jako fénix, který povstal z Arizony.
Končíš?
Já už dál nemůžu chrlit ty bláboly.
Co...? Nemůžeš skončit. Mám jen tebe.
Já tě potřebuju.
Fuj.
Ne!
Ne! Nejezte to. Je to špatné.
- Špatné. Nejezte to. - Franku, přestaň.
- Přestaň... - Ne.
Franku!
Dál promluví George Costanza na téma řízení rizik.
STADION YANKEES
YANKEES
„Ovomaltina.
Ochutnali jste to někdy?
Proč se tomu říká Ovomaltina?
Měla by to být Kulatina.
Víte, jak to myslím.“
Je to můj žák.
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová