Îmi lipsește Triunghiul Bermudelor.
Nu se mai întâmplă mare lucru pe-aici.
Ba se întâmplă. Se întâmplă multe lucruri.
Dar autopsia aia a extraterestrului captează toată atenția.
Da, mie-mi spui?
Ar trebui să piardă un avion sau o barcă Greenpeace.
Ar readuce Triunghiul în prim-plan.
Ce ține apa acolo? Ea de ce nu dispare?
Ce rost ar avea să ia apa?
E o apă superbă.
Bermudele sunt ale noastre?
Nu, ale britanicilor.
Nemți norocoși.
Ce zici de autopsia extraterestrului?
- E pe bune. - Așa zic și eu.
Medicul va veni imediat.
„Dificilă”?
Elaine, n-ar trebui să citești fișa.
Acum spune-mi despre erupția asta a ta.
Păi, e… E…
Știți… Am observat că a scris cineva în fișa mea
că am fost dificilă în ianuarie '92.
Îmi amintesc perfect programarea aceea.
O asistentă mi-a cerut să îmbrac un halat,
dar aveam o aluniță pe umăr
și mă îmbrăcasem dinadins cu un maiou,
ca să nu fiu nevoită să-mi pun halat.
Știți, sunt făcute din hârtie și…
Ei bine, asta se întâmpla demult.
Ce-ai zice dacă aș… șterge observația?
Acum… legat de erupție.
Dar era scrisă cu pixul.
V-ați prefăcut că o ștergeți.
Bine, dră Benes. Nu pare ceva grav.
Ar trebui să fii bine.
Ce scrieți?
Domnule doctor?
- Poftim. - Mersi.
Sper că ai scos pata de muștar de pe cămașă.
Jerry, ce are combina ta?
Nu știu. Dar combina ta ce are?
I-am dat-o lui Lomez pe niște fripturi.
- Salut. - Salut.
- E stricată. - Ba nu, merge.
- E stricată. - Uite. Să-ți arăt.
Trebuie doar s-o zgâlțâi cu șurubelnița asta.
- Zâmbiți. - Ce faci?
Am cunoscut o fată, Sheila.
Lucrează la atelierul care-ți dă pozele într-o oră.
Are un zâmbet incredibil. Parcă are mai mulți dinți.
Dinți în plus. Ador lookul ăla.
Fii atent. Mă duc să-mi iau pozele și spune:
„Sper că ai scos pata de muștar de pe cămașă”.
- Ce pată de muștar? - Nu te-ai prins?
Se uită la pozele mele.
Ai făcut poză unei pete de muștar?
- N-are nicio treabă. - M-am prins, se uită.
Da.
Trebuie să repari asta.
Au tot încercat și e mereu la fel.
- Îți vrei banii înapoi? - Nu se poate.
- Garanția a expirat acum doi ani. - Dar te-ar interesa?
- Cum o să…? - Vrei sau nu?
- Presupun că da. - Da.
N-o să-ți vină să crezi
ce am pățit azi la medic.
Iar faza cu halatul?
Nu. Mă uitam pe fișa mea și scria că sunt dificilă.
- De ce ar scrie asta? - Au ajuns să te cunoască.
Iar apoi medicul mai scrie niște chestii și nici nu se uită la erupția mea.
Găsește unul care nu știe că ești dificilă.
Haide. Nu sunt dificilă. Sunt ușoară.
De ce? Fiindcă te îmbraci lejer și te culci cu mulți tipi?
- Ascultă-mă, raha… - Zâmbiți!
Elaine, nu trebuia să-ți pui halatul.
E plăcerea mea. Le ador. De fapt, am unul și acasă.
E perfect când vrei să pui rapid ceva pe tine.
- Bună. - Mulțumesc.
În regulă.
Să-ți văd istoricul medical înainte de a începe.
De unde aveți fișa mea medicală?
De la anteriorul medic. E o procedură standard.
Vă pot spune eu tot istoricul. Să…
Bine. Să aruncăm un ochi.
Nu pare ceva grav. Vei fi în regulă.
Vă rog. E… Am niște mâncărimi cumplite.
Of, nu.
- Seinfeld? - Da.
Am un pachet pentru tine. Semnează aici.
- De la cine e? - Nu are adresă de retur.
- Și dacă nu-l vreau? - Refuzi livrarea?
- Poate că da. - De ce ai face asta?
- Ar fi prima oară. - De ce începi acum?
De ce nu?
În regulă.
De ce ai refuzat? Toți adoră pachetele.
Nu știu. Arăta ciudat. Scris dement. Nu știu de la cine e.
Crezi că e o bombă?
Nu e cu totul imposibil.
Mamă, ce orgoliu ai!
- De ce nu pot fi atacat cu bombă? - Cine să te atace pe tine?
O companie aeriană, pentru glumițele proaste cu alune?
Presupun că tu poți fi atacat cu bombă, nu?
Vreo doi s-ar bucura să scape de mine.
Mai mult decât doi.
Ia uite. Tocmai le-am luat de la Sheila.
Sigur i-au plăcut.
- Tu n-ai un Mercedes. - Știu.
M-am rezemat de el, să pară că-i al meu.
- Șoferul pare cam ofuscat. - I-a trecut.
Ia uite!
- Ăla e Burt Reynolds? - Muzeul de ceară.
- Ce-i asta? - Ce multă piele!
O fi Sheila, de la atelierul foto.
- Abia dacă i se vede fața. - Ea o fi strecurat poza aici.
- Sheila de la atelierul foto. - Bună, Sheila de la atelierul foto!
Bun. Ne vedem mai târziu, băieți.
- Unde pleci? - S-o invit în oraș.
- Nu. Nu joci jocul. - Ce joc?
Ea se dă peste cap să te ațâțe,
iar răspunsul tău e: „Îmi place mult poza ta.
Ai vrea să ieși cu mine în oraș, te rog?”.
- Nu-i bine? - E arta nemuritoare a seducției.
Trebuie să intri-n horă.
Dacă ea îți trimite o poză ispititoare, îi trimiți și tu una.
Nu știu ce să zic.
După cum știi, am fost dintotdeauna fotograf.
Da, îmi place mult ideea asta.
Bună, Danny!
- Bună! Ce mai faci? - Bună, Leo.
Ce-i cu nepotul tău? N-a vrut să accepte pachetul.
Îl vrea. Încearcă doar să fie haios.
Semnez eu pentru el.
Iar apoi a început să-mi scrie în fișă.
Pune mâna pe ea și schimbă ce nu-ți place.
Nu-ți poți schimba fișa. E fișa ta.
Eu umblu mereu la fișa de angajat.
- Pe bune? - Am aceeași slujbă de peste doi ani.
Nu-i vorba de noroc.
Elaine, ai trimis cuiva vreo fotografie deocheată cu tine?
Da. Am trimis una tuturor cunoscuților.
Mai știi felicitarea de Crăciun?
A, da.
Sfârcul.
Dincolo de asta, cum ți s-a părut că lucrează Kramer?
Mi s-a părut foarte profesionist.
- A fost o experiență bună? - Da.
Mi-a plăcut poza așa de mult, că am scos sfârcul
și o folosesc la cardul clubului de fitness.
- Drăguț. - Da, chiar e drăguț, să știi.
Trebuie să mă consulte urgent dr. Berg.
- Erupția se extinde. - Nu se poate. E ocupat.
Haide, puțină compasiune!
Bine, atunci sper că e molipsitor.
Haide. Mișcă-te!
Bună, domnule doctor Berg.
- Nu știam… - Fișa, dră Benes.
Vă rog, nu mai scrieți.
- Salut. - Unde e Kramer?
- S-a dus după sos de friptură. De ce? - Treburi personale.
- Alo? - Jerry, sunt unchiul Leo. Bună!
Bună, Leo. Nu trebuie să țipi.
Pachetul tău e la mine.
- Cum a ajuns pachetul meu la tine? - E la Leo?
- Ce să fac cu el? - Nu știu ce să faci cu el.
Spune-i să-l deschidă.
Unchiul meu nu e robot care dezamorsează bombe.
Jerry, vărul tău Jeffrey
e într-o producție The Mikado a Administrației Parcurilor.
Vino să-l vezi cu mine.
- Deschide pachetul, Leo. - Bine.
Îl deschid.
Îl deschide.
Deci nu era o bombă?
Nu. Nu era bombă.
- Atunci ce era? - Nătângul de Leo.
Folosea o soluție de curățat cuptorul. A lăsat tubul înăuntru.
Era aprinsă flacăra de veghe. A sărit în aer totul.
- Dar e teafăr? - Da.
Dar explozia i-a pârlit sprâncenele, mustața, tot.
E tare neted acum. Seamănă cu o focă.
Da. Bună, încă aștept.
Asta e combina mea?
Salut, ai primit-o.
Ce-a pățit combina mea? E zob.
Exact. Acum pare deteriorată la transport
și eu am asigurat-o pentru 400 $.
Dar trebuia să-mi obții o rambursare.
E imposibil. Garanția ți-a expirat de doi ani.
Deci acum punem poșta să-mi plătească noua combină?
- Ei își decontează. - Cum așa?
O decontează și gata.
Unde o decontează?
Jerry, toate companiile mari decontează tot.
Nici măcar nu știi ce-i ăla decont.
- Tu știi? - Nu, nu știu.
Dar ei știu.
Și ei sunt cei care o decontează.
Aș vrea să recuperez ultimele 20 de secunde din viață.
Ce? Poftim? Nu mai are loc de nicio programare toată luna?
Haide! Mor aici, măi.
Alo?
Tot n-ai reușit?
Jerry, era dr. Zimmerman. Am ajuns la sfârșitul alfabetului.
Nu există Zorn sau Zutroff?
Sunt în concediu. Toți medicii din oraș par să știe cine sunt.
Dar dr. Resnick? Unchiul Leo merge mâine la el.
Dr. Resnick. Nu-i în cartea de telefoane.
Nu-i așa bun.
Elaine a zis că ești destul de priceput.
Da. Elaine a fost un proiect distractiv. Mi-a plăcut să lucrez cu ea.
- N-ai propriul aparat? - Nu.
Frate, ia te uită!
Da. Bine.
Arată bine.
Foarte bine.
Îmi place ținuta ta.
- Mă simt gras. - Nu. Ești robust.
Aparatul adoră robustețea.
Nu vom face nimic dacă te simți nelalocul tău.
Cuvântul-cheie e „bun-gust”.
Vreau să te relaxezi și să te distrezi. Fiindcă ești un tip haios.
În regulă. Să-i dăm drumul!
Da.
Bine. Haide! Simte ritmul!
Simte ritmul! Bun.
Ai pectorali foarte puternici, dar nu se văd sub maioul ăla.
- Vrei să-l dau jos? - Nu știu. Tu decizi.
- Ar fi mai bine să-l dau jos? - Posibil. Cum vrei tu.
- Bine. Haide! - Da.
Așa. Haide, George! Așa. Hai. Să te văd.
Haide, bagă! Da.
Bagă mare! Da, fii bărbat! Fii bărbat!
Amorez. Ești amorez.
Da. N-are cum ieși prost.
Alo?
Elaine Marie Benes?
Da. Cine e la telefon?
Suntem Asociația Medicală Americană, AMA.
Puteți confirma ortografierea corectă a numelui?
E B-E-N-E-S?
Da. Despre ce e vorba?
La revedere.
Alo?
- Alo? - Ce?
Eliberați linia. Încercăm să efectuăm alt apel.
Scuze.
Elaine! Bună! Ce cauți aici?
- Leo, a venit doctorul? - Nu. Am să-l întreb de sprâncene.
Bine. Ascultă, Leo. Ești spân, ești speriat.
Când vine medicul, lasă-mă pe mine să vorbesc, bine? Bun.
Leo! Înțeleg că ai avut un mic incident.
A fost o minge de foc.
N-ar fi trebuit să-l las singur.
- Tu cine ești? - Sunt asistenta lui. Paloma.
Nu ești asistenta mea.
Are zile și zile.
Care pare să fie problema?
- O să-mi mai crească sprâncenele? - Și pare să aibă o mică erupție.
- Serios? - Da.
Sunt destul de multe cazuri în ultima vreme.
Mă scuzi o clipă, Paloma?
Merg să… aduc un unguent.
Nu-mi place asta. E prea ușor.
- Elaine… - Taci. Cred că ne-a mirosit.
Elaine, cum rămâne cu sprâncenele mele?
Uite, poftim.
Nu-mi place asta, Kramer.
Mai durează mult?
Îmi pare rău. Se pare că plângerea a dat de bănuit.
Sunteți anchetat.
- Anchetat? - Bună, Jerry.
Bună, Newman.
Kramer… ai face bine să pleci.
Jerry va mai sta o vreme.
Suspiciune de fraudă poștală.
Fraudă poștală?
Ai dat de bucluc, amice.
Bine, am adus unguentul. Unde e…?
- Unde e asistenta? - A plecat.
Nu trebuie să te înfurii.
- Calmează-te. - Sunt calm.
Leo, nu-mi place purtarea ta.
- Purtare? - Acum ești de-a dreptul dificil.
Ce scrii?
Păi… mi-au plăcut mult pozele pe care le-am luat ieri de aici.
Mă bucur, George.
Și… uite un mic film care cred că o să-ți placă.
- Super. - Să zicem într-o oră?
Ron, ies la prânz. Developezi tu un film?
Nicio problemă.
Apropo, știi fotomodelul care vine mereu?
Îi lipsește o poză în lenjerie.
- Ai văzut-o? - Nu.
Bine, în regulă.
Atunci te întreb așa.
Nu ți se pare interesant că prietenul tău a avut prevederea
să cumpere asigurare poștală pentru combina ta?
Coletele se deteriorează rareori la transport.
- Definește „rareori”. - Frecvent.
Am terminat aici, Newman?
E cam cald sub luminile astea, nu, Seinfeld?
Destul de cald.
Să știi că mă simt chiar bine.
- Îmi dai și mie o înghițitură? - Nu.
N-ai de gând să cooperezi?
Bine, recunoaște!
Combina aia era deja zob.
Nu poți dovedi nimic.
Asta e semnătura ta sau nu?
Nu, de fapt, nu e.
„Unchiul Leo”?
Cazul e închis până la noi dovezi.
Jerry!
Intră, ia fișa și ieși. Ai priceput?
Nicio problemă. Împrumută-mi eșarfa.
- Ce? Asta? - Da. E drăguță. Da.
- Ține. - Da. Bun.
- Imediat vine și fișa. - Bine.
Bennett, nu?
E Benes, dobitocule.
Numele meu de familie e Benes.
Da.
Jerry.
Jerry. Jerry.
Jerry. Jerry?
Jerry.
Îmi place ce ați făcut acolo.
- Vă ajut cu ceva? - Da.
Sunt dr. Van Nostrand de la clinică.
Vreau fișa lui Elaine Benes.
E o pacientă de-a mea și…
Nu cred că va supraviețui. E foarte grav.
Foarte… foarte neplăcut.
Înțeleg. De la ce clinică ați zis?
Corect.
Poftim?
De la clinica Hoffermandorf Neo din Belgia.
Serios?
Țările de Jos?
- Unde mi-e fișa? Ai luat-o? - Nu.
- Ce? Ce s-a întâmplat? - Nu știu. Mi-au făcut și mie fișă.
Nu știu unde ar putea fi.
Nu le găsești. E fantastic.
Hora continuă.
Păi, dacă le găsesc, te sun.
- Super. Am putea să ieșim, să facem ceva. - Sigur.
Bună.
Salut.
- Tipul scund m-a invitat în fine în oraș. - Serios?
Nu-i găsesc fotografiile nicăieri.
Știi de ce? Le-a confiscat un tip de la poștă.
Și-a lăsat cartea de vizită.
„Newman”?
POȘTA STATELOR UNITE
Nu știu de ce m-a chemat Newman.
Domnilor!
Mă bucur nespus să vă văd pe amândoi.
Există câteva inadvertențe pe care vreau să le lămurim.
- Sunt curat, Newman, și o știi. - Curat? Nicidecum.
Acesta nu pare a fi un bărbat
care e mulțumit de cum îi merge combina, nu?
- De unde ai poza? - E a mea.
Pari să dai iama în ea cum desface vidra o moluscă.
Nu știu ce să zic, dar există o explicație.
Da. Se numește „fraudă poștală”.
Cât am așteptat momentul ăsta, Seinfeld!
Ziua în care o să am dovada necesară
ca să te scot din bârlogul tău confortabil
și să te dau în vileag în fața justiției drept monstrul care ești.
- Un monstru abject… - Newman!
Va… exista o mică amendă.
Bine.
- Acum putem pleca? - Nu așa iute… frumușelule.
Trebușoara asta sordidă nu s-a terminat.
O, Doamne!
Fotografia asta arată clar că ești implicat într-un fel de…
rețea de pornografie prost gândită, prin poștă.
La fel ca asta, găsită în același pachet tulburător.
O, Doamne!
Vrem să răspundeți la câteva întrebări.
Am și eu vreo câteva întrebări.
Salut. Unul dintre poștași…
O, Doamne! George!
Sheila, nu e ceea ce crezi.
Am avut încredere în cine nu trebuia.
Cuvântul-cheie e „bun-gust”, așa a zis!
Arta nemuritoare a seducției.
Sheila!
Iisuse!
N-am condus așa de mult.
Drumul neasfaltat mi-a distrus spatele.
Bine, vă rog, nu vă mai plângeți atât!
Zâmbiți. Suntem pacienți buni.
Bine, dră Benes, veniți în cabinet?
- Sigur că da. - O clipă.
- Bine. - Alo.
Da.
Păi, sunt aici chiar acum.
Înțeleg.
Subtitrarea: Lucia Popovici