‫אני מאוד מתגעגע למשולש ברמודה.‬
‫אני מבין שאין שם הרבה אקשן היום.‬
‫יש שם אקשן, הרבה אקשן.‬
‫אבל נתיחת החייזר הזאת‬ ‫משתלטת על כל הכותרות.‬
‫כן, ברור.‬
‫מה שצריך לעשות זה לאבד מטוס‬ ‫או סירה של גרינפיס.‬
‫ככה המשולש יחזור לעניינים.‬
‫מה מחזיק שם את המים? למה הם לא נעלמים?‬
‫מה יהיה הטעם לקחת את המים?‬
‫אלה מים נהדרים.‬
‫ברמודה שייכת לנו?‬
‫לא, היא שייכת לבריטים.‬
‫איזה מזל יש לגרמנים האלה.‬
‫אז מה דעתך על נתיחת החייזר?‬
‫אה, זה אמיתי.‬ ‫-גם אני חושב.‬
‫הרופא יתפנה אלייך מיד.‬
‫"קשה"?‬
‫איליין, את לא אמורה לקרוא את זה.‬
‫ספרי לי על הפריחה הזו שיש לך.‬
‫טוב, זה... זה...‬
‫אתה יודע, שמתי לב שמישהו רשם בגיליון שלי‬
‫שהייתי "קשה" בינואר 92'.‬
‫אני חייבת לומר לך שאני‬ ‫זוכרת את הפגישה הזו בדיוק.‬
‫אתה מבין, האחות ביקשה ממני ללבוש חלוק,‬
‫אבל השומה שלי היתה על הכתף,‬
‫ובמיוחד לבשתי גופייה,‬
‫כדי שלא אצטרך ללבוש את החלוק.‬
‫אתה יודע, החלוקים האלה עשויים מנייר...‬
‫טוב, זה היה לפני הרבה זמן.‬
‫מה דעתך שאני פשוט אמחק את זה?‬
‫כעת, אז מה לגבי הפריחה?‬
‫אבל זה היה כתוב בעט.‬
‫סתם העמדת פנים.‬
‫טוב, גברת בניס. זה לא נראה רציני מדי,‬
‫את תהיי בסדר גמור.‬
‫מה אתה כותב?‬
‫דוקטור?‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני מקווה שהצלחת לנקות‬ ‫את הכתם של החרדל מהחולצה.‬
‫ג'רי, מה קרה לסטראו שלך?‬
‫אני לא יודע. מה קרה לסטראו שלך?‬
‫נתתי אותו ללומז תמורת כמה סטייקים.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫הוא מקולקל.‬ ‫-לא, הוא בסדר.‬
‫הוא מקולקל.‬ ‫-הנה, אני אראה לך.‬
‫כל מה שצריך לעשות זה לשחק קצת עם המברג.‬
‫תחייך.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-פגשתי אישה אחת, שילה.‬
‫היא עובדת בחנות הצילום.‬
‫יש לה חיוך מדהים, כאילו יש לה‬ ‫יותר מדי שיניים, או משהו.‬
‫שינים עודפות, זה "לוק" טוב.‬
‫ושים לב. הלכתי לקחת את התמונות,‬ ‫והיא אומרת לי:‬
‫"אני מקווה שהצלחת לנקות‬ ‫את הכתם של החרדל מהחולצה."‬
‫איזה כתם?‬ ‫-אתה לא מבין?‬
‫היא מסתכלת בתמונות שלי.‬
‫למה צילמת כתם חרדל?‬
‫זה לא קשור לעניין.‬ ‫-אני מבין, היא מסתכלת.‬
‫בדיוק.‬
‫אתה צריך לתקן את זה.‬
‫הם מנסים לתקן אותו, אבל הוא חוזר אותו דבר.‬
‫אתה מעוניין בהחזר כספי?‬ ‫-אני לא יכול לקבל החזר.‬
‫האחריות פקעה לפני שנתיים.‬ ‫-אתה מעוניין?‬
‫איך בדיוק...?‬ ‫-מעוניין?‬
‫אני מניח שכן.‬ ‫-כן, כן.‬
‫לא תאמינו‬
‫מה קרה לי אצל הרופא היום.‬
‫לא שוב עם החלוק.‬
‫לא, לא. הסתכלתי בגיליון שלי,‬ ‫וכתבו שם שאני קשה.‬
‫למה שהם יכתבו דבר כזה?‬
‫הם למדו להכיר אותך.‬
‫ואז הרופא כתב עוד דברים,‬
‫ובכלל לא הסתכל בפריחה שלי.‬
‫תמצאי רופא שלא יודע שאת קשה.‬
‫בחייכם, אני לא קשה. אני קלה.‬
‫כי את לבושה ככה, ושוכבת עם הרבה בחורים?‬
‫תשמע, חתיכת חר...‬ ‫-תחייכו.‬
‫איליין, לא היית צריכה ללבוש את החלוק.‬
‫העונג כולו שלי. אני מתה עליהם.‬
‫האמת שיש לי אחד כזה בבית.‬
‫זה בגד מושלם, כשצריך לזרוק על עצמך משהו.‬
‫היי.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב...‬
‫תני לי רק לעבור על ההיסטוריה הרפואית שלך.‬
‫מאיפה קיבלת את הגיליון שלי?‬
‫מהרופא הקודם שלך. זה הנוהל המקובל.‬
‫אני יכולה לספר לך על ההיסטוריה שלי.‬ ‫בוא...?‬
‫טוב, בואי נראה.‬
‫זה לא נראה רציני, את תהיי בסדר גמור.‬
‫בבקשה, בבקשה, אבל זה ממש מגרד.‬
‫אוי, לא.‬
‫סיינפלד?‬ ‫-כן.‬
‫יש לי חבילה בשבילך. תחתום כאן.‬
‫ממי היא?‬ ‫-אין כתובת.‬
‫ואם אני לא רוצה אותה?‬
‫אתה מסרב למשלוח?‬
‫אולי.‬ ‫-למה שתעשה דבר כזה?‬
‫מעולם לא סירבתי.‬ ‫-למה להתחיל?‬
‫למה לא?‬
‫בסדר.‬
‫למה סירבת? אנשים אוהבים לקבל חבילות.‬
‫לא יודע, היא היתה מוזרה.‬
‫כתב משונה, אני לא יודע ממי היא.‬
‫אז מה אתה חושב, שזו פצצה?‬
‫זה לא בלתי אפשרי.‬
‫איזה אגו שיש לך.‬
‫לא יכול להיות שישלחו לי פצצה?‬ ‫-מי ירצה לפוצץ אותך?‬
‫חברת תעופה, בגלל כל הבדיחות‬ ‫הטיפשיות על הבוטנים?‬
‫אני מניח שאתה חושב שאותך רוצים לפוצץ.‬
‫יש שניים-שלושה אנשים שלא יתנגדו לסלק אותי.‬
‫יותר משניים-שלושה.‬
‫תראה, לקחתי אותן משילה.‬
‫היא בטח אהבה אותן.‬
‫אין לך מרצדס.‬ ‫-כן, פשוט נשענתי עליה,‬
‫כדי שהיא תיראה שלי.‬
‫הנהג נראה קצת כועס.‬
‫לא, זה לא הפריע לו.‬
‫תראה את זה.‬
‫זה ברט ריינולדס?‬
‫מוזאון השעווה.‬
‫מה זה?‬ ‫-זה מאוד חושפני.‬
‫זו בטח שילה מהחנות צילום.‬
‫בקושי רואים את הפנים שלה.‬ ‫-היא הגניבה את זה פנימה.‬
‫שילה מהחנות צילום.‬ ‫-שלום לשילה מהחנות צילום.‬
‫טוב, נתראה יותר מאוחר.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-להזמין אותה לצאת איתי.‬
‫לא, אתה צריך לשחק את המשחק.‬ ‫-איזה משחק?‬
‫היא עושה הכל כדי לפתות אותך,‬
‫ואתה תגיב ב"התמונה‬ ‫שלך מאוד מצאה חן בעיניי,‬
‫אולי בבקשה תרצי לצאת איתי?"‬
‫לא טוב?‬ ‫-זו האמנות הנצחית של הפיתוי.‬
‫אתה צריך להצטרף למחול.‬ ‫היא שולחת לך תמונה מפתה,‬
‫תשלח לה גם אתה אחת.‬ ‫-אני לא יודע...‬
‫כפי שידוע לך, תמיד חטאתי בצילום.‬
‫כן, הרעיון הזה מוצא חן בעיניי.‬
‫היי, דני!‬
‫שלום! מה שלומך?‬ ‫-היי, ליאו.‬
‫מה הקטע של האחיין שלך?‬ ‫הוא סירב לקבל חבילה.‬
‫הוא רוצה אותה, הוא פשוט מנסה להצחיק.‬
‫אני אחתום עליה.‬
‫ואז הוא התחיל לכתוב על הגיליון שלי.‬
‫תשיגי את הגיליון,‬ ‫ותשני מה שלא מוצא חן בעינייך.‬
‫אי אפשר לשנות את הגיליון הרפואי.‬
‫אני כל הזמן משנה את התיק האישי שלי בעבודה.‬
‫באמת?‬ ‫-אני באותה עבודה כבר שנתיים.‬
‫זה לא עניין של מזל.‬
‫שלחת פעם תמונה חושפנית של עצמך למישהו?‬
‫כן, שלחתי תמונה כזו לכל המכרים שלי.‬
‫זוכר את כרטיס חג המולד שלי?‬
‫אה, כן...‬
‫הפטמה.‬
‫אבל, חוץ מהעניין הזה,‬ ‫מה דעתך על העבודה של קריימר?‬
‫האמת שהוא היה מאוד מקצועי.‬
‫אז זו היתה חוויה טובה?‬ ‫-כן.‬
‫האמת שבסופו של דבר מחקתי את הפטמה,‬
‫והשתמשתי בתמונה לתעודה מזהה.‬
‫נחמד.‬ ‫-כן, זה באמת נחמד.‬
‫אני חייבת לראות את ד"ר ברג עכשיו.‬
‫הפריחה הזו מתפשטת.‬ ‫-זה בלתי אפשרי, הוא עסוק.‬
‫אוי, באמת, קצת חמלה.‬
‫אני מקווה שזה מידבק.‬
‫קדימה, זוזי.‬
‫שלום, ד"ר ברג.‬
‫לא ידעתי אם...‬ ‫-את הגיליון, מיס בניס.‬
‫בבקשה, לא עוד...‬
‫היי.‬ ‫-איפה קריימר?‬
‫הוא הלך לקנות רוטב לסטייקים. למה?‬
‫עניין אישי.‬
‫הלו?‬ ‫-ג'רי, זה דוד ליאו. שלום.‬
‫שלום, ליאו. אתה לא חייב לצעוק.‬
‫קיבלתי את החבילה שלך.‬
‫איך קיבלת את החבילה שלי?‬ ‫-ליאו קיבל את החבילה?‬
‫מה לעשות איתה?‬ ‫-לא יודע מה תעשה איתה.‬
‫תגיד לו לפתוח אותה.‬
‫הדוד שלי הוא לא רובוט לנטרול פצצות.‬
‫ג'רי, בן הדוד שלך, ג'פרי,‬
‫משחק בהפקה של "מיקאדו", ברשות הגנים.‬
‫אני רוצה שתבוא איתי לראות.‬
‫פתח את החבילה, ליאו.‬ ‫-טוב.‬
‫אני פותח.‬
‫אז זו לא היתה פצצה?‬
‫לא, שום פצצה.‬
‫אז מה?‬ ‫-ליאו האידיוט,‬
‫הוא השתמש בנוזל לניקוי תנורים.‬ ‫הוא השאיר שם את הפחית,‬
‫האש דלקה, והכל התפוצץ.‬
‫הוא בסדר?‬ ‫-כן,‬
‫אבל הפיצוץ חרך לו את הגבות, את השפם, הכל.‬
‫הוא חלק לגמרי, כמו כלב ים.‬
‫כן, אני עדיין ממתינה.‬
‫זה הסטראו שלי?‬
‫היי, קיבלת אותו.‬
‫מה קרה לסטראו שלי? הוא נשבר.‬
‫בדיוק. עכשיו זה נראה‬ ‫כאילו הוא נשבר במשלוח,‬
‫וביטחתי אותו ב-400 דולר.‬
‫אבל היית אמור להשיג לי החזר.‬
‫אתה לא יכול לקבל החזר,‬ ‫האחריות פקעה לפני שנתיים.‬
‫אז עכשיו הדואר אמור לשלם על סטראו חדש?‬
‫זו הוצאה מוכרת בשבילם.‬ ‫-למה זו הוצאה מוכרת?‬
‫הם פשוט מכירים בה.‬
‫איך הם מכירים בה?‬
‫ג'רי, כל החברות הגדולות האלה‬ ‫מכירות בכל ההוצאות.‬
‫אתה בכלל לא יודע מה זה הוצאה מוכרת.‬
‫ואתה?‬ ‫-לא.‬
‫אבל הם כן.‬
‫והם אלה שמכירים בהוצאה.‬
‫הלוואי שיכולתי לקבל‬ ‫את 20 השניות האחרונות בחזרה.‬
‫מה? אין לו תור פנוי כל החודש?‬
‫בחייך, אני ממש במצוקה.‬
‫הלו? הלו?‬
‫לא הולך?‬
‫זה היה ד"ר זימרמן. הגעתי לסוף האלף-בית.‬
‫אין ד"ר זורן או זוטרוף?‬
‫הם בחופשה. נראה שכל‬ ‫הרופאים בעיר יודעים מי אני.‬
‫מה לגבי ד"ר רזניק?‬
‫דוד ליאו הולך אליו מחר.‬
‫ד"ר רזניק... הוא לא רשום במדריך.‬
‫הוא לא כל כך מוצלח.‬
‫איליין אמרה שאתה טוב בזה.‬
‫כן, הפרויקט של איליין היה טוב,‬ ‫נהניתי לעבוד איתה.‬
‫אין לך מצלמה משלך?‬ ‫-לא.‬
‫תראה את זה.‬
‫כן, טוב.‬
‫זה נראה טוב.‬
‫טוב מאוד.‬
‫ומה שאתה לובש מוצא חן בעיניי.‬
‫אני מרגיש שמן.‬ ‫-לא, אתה מוצק.‬
‫המצלמה אוהבת את זה.‬
‫לא נעשה שום דבר שיגרום לך לחוסר נוחות.‬
‫מילת המפתח היא "טוב טעם".‬
‫עכשיו תירגע ותיהנה, כי אתה בחור כיפי.‬
‫טוב, בוא נעשה את זה, מה?‬
‫כן, כן.‬
‫טוב, קדימה, תרגיש את הקצב.‬
‫תרגיש את הקצב. טוב מאוד.‬
‫יש לך שרירי חזה מרשימים,‬ ‫אבל לא רואים אותם מתחת לחולצה.‬
‫שאני אוריד אותה?‬ ‫-אני לא יודע, תלוי בך.‬
‫זה יהיה יותר טוב?‬ ‫-ייתכן. מה שתרצה.‬
‫טוב, קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫זהו זה. קדימה, ג'ורג'. בדיוק, תן לי את זה.‬
‫קדימה, תראה לי, תראה לי. כן!‬
‫תישאר ככה, כן! תהיה גבר!‬
‫אתה המאהב! אתה המאהב!‬
‫כן, זו הצלחה בטוחה.‬
‫הלו?‬
‫האם זו איליין מרי בניס?‬
‫כן. מי זה?‬
‫אנחנו מאיגוד הרופאים האמריקאי.‬
‫תוכלי לאשר את האיות של שם משפחתך?‬
‫האם זה ב-נ-י-ס?‬
‫כן, מה העניין?‬
‫שלום.‬
‫הלו?‬
‫-מה?‬
‫תרדי מהקו, אנחנו מנסים להתקשר.‬
‫סליחה.‬
‫איליין, שלום! מה את עושה פה?‬
‫הרופא כבר נכנס?‬ ‫-לא, אני אשאל אותו לגבי הגבות.‬
‫תשמע, ליאו. אין לך שיער, אתה מפחד.‬
‫כשהרופא ייכנס, תן לי לדבר, טוב?‬
‫ליאו. אני מבין שהיתה לך תאונה קטנה.‬
‫זה היה כדור אש.‬
‫לא הייתי צריכה להשאיר אותו לבד.‬
‫ומי את?‬ ‫-אני המטפלת שלו... פלומה.‬
‫את לא המטפלת שלי.‬
‫יש לו ימים טובים וימים רעים.‬
‫מה הבעיה, בדיוק?‬
‫הגבות שלי יגדלו שוב?‬ ‫-ונראה שיש לו פריחה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ראינו את זה הרבה לאחרונה.‬
‫תוכלי לסלוח לי לרגע, פלומה?‬
‫אני הולך להביא משחה.‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי. זה קל מדי.‬
‫איליין...‬ ‫-תשתוק! נראה לי שהוא עלה עלינו.‬
‫איליין, מה עם הגבות שלי?‬
‫הנה, הנה.‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי, קריימר.‬
‫זה ייקח עוד הרבה זמן?‬
‫אני מצטערת, נראה שהתביעה שלך סומנה.‬
‫אתה נמצא בחקירה.‬
‫חקירה?‬ ‫-שלום, ג'רי.‬
‫שלום, ניומן.‬
‫קריימר, אתה יכול ללכת.‬
‫ג'רי עשוי להתעכב.‬
‫חשד להונאת דואר.‬
‫הונאת דואר?‬
‫אתה בצרות, בנאדם.‬
‫טוב, הנה המשחה, איפה ה...‬
‫איפה המטפלת שלך?‬ ‫-היא הלכה.‬
‫היי, לא צריך לכעוס.‬
‫תירגע.‬ ‫-אני רגוע.‬
‫ליאו, ההתנהגות שלך לא מוצאת חן בעיניי.‬
‫ההתנהגות שלי?‬
‫עכשיו אתה סתם קשה.‬
‫מה אתה כותב?‬
‫התמונות שלקחתי אתמול מאוד מצאו חן בעיניי.‬
‫אני שמחה לשמוע, ג'ורג'.‬
‫והנה פילם קטן,‬
‫שאני חושב שתיהני ממנו.‬
‫יופי.‬
‫נקבע בעוד... שעה?‬
‫רון, אני יוצאת להפסקה. אתה יכול לפתח?‬
‫אין בעיה.‬
‫דרך אגב, זוכר את הדוגמנית שתמיד מגיעה לפה?‬
‫חסרה לה אחת מהתמונות שלה בתחתונים.‬
‫ראית אותה?‬ ‫-לא.‬
‫טוב...‬
‫אז תענה לי על זה:‬
‫אתה לא חושב שזה מעניין,‬ ‫שידידך חזה את הנולד,‬
‫ורכש ביטוח דואר עבור הסטראו שלך?‬
‫חבילות ניזוקות רק‬ ‫לעתים רחוקות במהלך המשלוח.‬
‫תגדיר "לעתים רחוקות"?‬ ‫-לעתים קרובות.‬
‫סיימנו כאן, ניומן?‬
‫חם פה מתחת לאורות האלה, מה, סיינפלד?‬
‫חם מאוד.‬
‫האמת שלי די נעים.‬
‫אני יכול לקבל לגימה?‬ ‫-לא.‬
‫לא משתף פעולה, מה?‬
‫טוב, תודה בזה.‬
‫הסטראו כבר היה שבור.‬
‫אתה לא יכול להוכיח כלום.‬
‫האם זו החתימה שלך או לא?‬
‫לא, האמת שזו לא החתימה שלי.‬
‫"דוד ליאו"?‬
‫החקירה סגורה עד למציאת ראיות נוספות.‬
‫ג'רי!‬
‫תיכנס, קח את הגיליון, וצא. הבנת?‬
‫אין בעיה. תשאילי לי את הצעיף שלך.‬
‫מה, זה?‬ ‫-כן, נחמד. טוב.‬
‫קח.‬ ‫-טוב...‬
‫גיליון אחד בדרך.‬ ‫-טוב.‬
‫בנט, נכון?‬
‫בניס, חתיכת אידיוט.‬
‫שם המשפחה שלי הוא בניס.‬
‫כן.‬
‫ג'רי, ג'רי.‬
‫ג'רי, ג'רי, ג'רי.‬
‫ג'רי, ג'רי?‬
‫ג'רי.‬
‫עשית פה עבודה יפה.‬
‫אפשר לעזור לך?‬ ‫-כן, כן.‬
‫אני ד"ר ון-נוסטרנד, מהמרפאה.‬
‫אני זקוק לגיליון של איליין בניס.‬
‫היא מטופלת שלי,‬
‫ונראה שהיא לא תחזיק מעמד. המצב קשה,‬
‫בלגן גדול.‬
‫אני מבינה. תזכיר לי מאיזו מרפאה?‬
‫בדיוק.‬
‫סליחה?‬ ‫-מה"הופרמנדורף ניאו קליניק"‬
‫בבלגיה.‬ ‫-באמת?‬
‫בהולנד?‬
‫איפה הגיליון שלי? לקחת אותו?‬ ‫-לא.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אני לא יודע,‬
‫אבל עכשיו יש גיליון עליי.‬
‫אני לא יודעת איפה הן יכולות להיות.‬
‫היא לא מוצאת אותן.‬
‫נהדר.‬
‫המחול נמשך.‬
‫אם אני אמצא אותן, אתקשר אליך.‬
‫טוב. ואולי נוכל לצאת מתישהו?‬
‫בטח.‬
‫שלום.‬
‫היי.‬
‫הנמוך סוף סוף הזמין אותי לצאת.‬ ‫-באמת?‬
‫אני לא מצליחה למצוא את התמונות שלו.‬
‫את יודעת מה קרה? מישהו מהדואר החרים אותן.‬
‫הוא השאיר כרטיס ביקור.‬
‫"ניומן"?‬
‫אני לא מבין למה ניומן רצה לראות אותי.‬
‫רבותיי, רבותיי,‬
‫אני מאוד שמח לראות את שניכם.‬
‫יש כמה סתירות שברצוני ליישב.‬
‫אני נקי, ניומן, ואתה יודע את זה.‬ ‫-נקי? מסופקני.‬
‫זה לא נראה כמו אדם‬
‫שמרוצה מהביצועים של הסטראו שלו, נכון?‬
‫מאיפה השגת את זה?‬ ‫-זו תמונה שלי.‬
‫אתה מפרק אותו, כמו לוטרה ששוברת צדפה.‬
‫אני לא בטוח, אבל יש לזה הסבר.‬
‫כן. זה נקרא "הונאת דואר".‬
‫כמה שייחלתי לרגע הזה, סיינפלד.‬
‫היום שבו תהיה בידי ההוכחה הדרושה‬
‫לשלוף אותך מהמאורה הנוחה שלך,‬
‫ולחשוף אותך לאור הצדק כמפלצת שהנך.‬
‫מפלצת נתעבת...‬ ‫-ניומן!‬
‫תיאלץ לשלם קנס קטן.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו יכולים ללכת עכשיו?‬ ‫-לא כל כך מהר, יפיוף.‬
‫יש פרטים נוספים בסיפור הבזוי הזה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫התמונה מצביעה בבירור על מעורבותך‬
‫במזימה מרושעת של מכירת פורנוגרפיה בדואר,‬
‫בדומה לתמונה הזו,‬ ‫שנמצאה באותה חבילת תמונות מטרידה.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫נרצה שתענה לנו על כמה שאלות.‬
‫גם לי יש כמה שאלות.‬
‫היי. אחד מהדוורים שלכם...‬
‫אוי, אלוהים, ג'ורג'...‬
‫שילה, זה לא מה שאת חושבת.‬
‫בטחתי באדם הלא נכון.‬
‫הוא אמר שזה יהיה בטוב טעם!‬
‫אמנות הפיתוי הנצחית.‬
‫אוף...‬
‫זו לא היתה נסיעה כזו ארוכה.‬
‫כואב לי הגב מהנסיעה בכביש עפר.‬
‫טוב, תפסיקו להתלונן.‬
‫תחייכו. אנחנו חולים טובים.‬
‫טוב, מיס בניס? את רוצה להיכנס?‬
‫כן, בשמחה.‬ ‫-שנייה אחת.‬
‫טוב.‬ ‫-הלו?‬
‫כן.‬
‫למען האמת, הם פה ממש ברגע זה.‬
‫אני מבין.‬