Co tohle? Unesli tě mimozemšťané.
- Dobře. - Vezmou tě na mateřskou loď
a odvezou na svou planetu jako kuriozitu.
Chtěl bys radši být v jejich zoo, nebo cirkuse?
Radši v zoo.
Víc bych toho stihnul ze svého rozvrhu.
V cirkuse bys jezdil vlakem a viděl celou planetu.
Měl bych čepici. Proskakoval ohněm.
Dávali by mi do pusy svoje mimozemské hlavy.
- Aspoň je to showbyznys. - Jo.
V zoo by mi mohli dát ženu na páření.
Co kdyby neměla zájem?
Tak bych na tom byl jako teď.
Ale proletěl bych se kosmickou lodí.
Proč jsem v tom obchodě nemohl na toaletu?
Tady mají nejlepší toalety v centru.
On to ví.
Je to rovně a doleva.
Nádherný mramor, vysoké stropy a splachování jako tryskový motor:
Poslyšte... radši nečekejte. Pak se uvidíme.
- Určitě? - On to ví.
BRANDT-LELAND INVESTMENTS
Hezký.
Co zkusit tu historku o zasnoubení?
- To nepůjde. - Víš to jistě?
On to ví.
BISTRO U REGGIEHO
Hele, Kevine, mám tě vážně ráda...
ale možná by bylo lepší, kdybychom byli jen... přátelé.
- Přátelé? - Jo. Totiž...
Bože.
Ten tuňák chutná jako stará houba.
Přátelé. Jo. Proč ne?
To bych možná vyzkoušel.
Jako ty a Jerry.
PÁNI
Ten krám je zase zaseknutý.
Víte, čím to je?
Na válcích se vytvoří plošky.
Leland chce hned všechny v zasedačce.
- Pojďte, jdeme. - Jo.
Dobře.
RESTAURACE
Říkala jsem ti o Gillian,
kamarádce, která píše pro katalog L.L. Bean.
Měl bys jí zavolat.
Já nevím, máš...?
- Ujde. A co...? - Statistiky jsem dala dozadu.
Hodně působivé. Vážná známost od 1992 do 1995.
- Má vlastní auto. - Jo.
Oblíbený prezident, James Polk.
Ukaž mi to.
Jak to jde s Kevinem? Vykopalas ho zpátky do Kentucky?
Tomu neuvěříš. Řekla jsem mu, že budeme jen přátelé.
Souhlasí. Chce, abychom byli přátelé.
- Proč by někdo chtěl přítele? - Vlastně to není tak špatné.
Říkal, že půjdeme do muzea miniatur.
To ty bys nikdy neudělal.
Všechno tam je tak malé.
Hloupé.
Kdybych té recepční řekl svou historku o zasnoubení...
ale s tím, že tohle je moje snoubenka...
- Cože? - Ty to nechápeš?
Takové ženy jsou jako z tajného kmene žijícího v zakázaném městě.
Lidi jako já nebyli uvnitř tisíce let.
Ale s tímhle je to tak, jako už bych byl s jednou od ní.
Mám razítko na ruce. Přicházím a odcházím, jak chci.
Tys na to kápnul.
Varovala jsem královnu, že se blížíš.
Teď budeme zřejmě muset přestěhovat celé zakázané město.
- Můžu si to nechat? - Ne, potřebuju ji.
Díky.
Dobrý den. Jdu za panem Artem Vandelayem.
Je mi líto, pane, tady žádný pan Vandelay není.
Počkejte...
Podívám se, zda mám správné jméno.
Zřejmě... Jé, já...
Je krásná. Kdo je to?
Když jinak nedáte, byla to moje snoubenka Susan.
Ať odpočívá v pokoji.
To mě moc mrzí. Byla půvabná.
- Já jsem Amanda. - George.
- Dobrá práce, K-Mane. - Víš, co se říká:
Neprodáváš steak, ale všechno okolo.
- Kdo jde na skleničku? Platím. - Tak to si dám dvojitou.
- Jerry? - Gillian.
- Ahoj. - Moc mě těší.
Potěšení je na mé straně.
RESTAURACE
Má chlapské ruce.
- Chlapské ruce? - Ruce chlapa.
Je jako bytost z řecké mytologie.
Byla jako napůl žena a napůl hrozný netvor.
Byl bys radši, kdyby vůbec neměla ruce?
Měla by háky?
A... Háky jsou přitažlivější, Jerry?
Vypadají super.
Poslyš. Zítra mě vyzvedáváš ve White Plains, viď?
Jo.
Mám pět velkých krabic s knoflíky.
Kdybys potřebovala pomocnou ruku,
- zavolej... - Jerry.
- Kramere? - Kamaráde. Ahoj.
Je osm ráno. Co se děje?
Snídaně. V devět musím být u Brandta-Lelanda.
Proč?
Protože tam pracuju.
Jak dlouho jsem spal? Jaký je rok?
Jerry, možná sis nevšiml, ale poslední dobou se jen tak plácám.
Teď když to říkáš...
Ale konečně mi došlo, co mi v životě chybí:
Struktura.
A u Brandta-Lelanda dotahuju věci do konce.
A mám rád svoje kolegy.
- Kolik ti platí? - Já nechci plat.
Dělám to čistě pro sebe.
Jasně.
A co tam celý den děláš?
SSOB.
Starám se o byznys.
Musím letět. Tak jo.
Uvidíme se večer.
Abych nezapomněl kufřík.
- Co v něm máš? - Sušenky.
Takže ta fotka zabrala. Paráda!
Mám se obléknout chytře neformálně.
Co...? Co to je?
- Nevím, ale to nemáš. - Dobře. Měj se.
- Kde seš? - Cože?
Vyzvednutí.
- Kruci. - Takže? Kdes byl?
Asi tady. A šel jsem ven pro noviny.
Musela jsem poprosit Kevina... aby odešel z práce a vyzvedl mě.
- Od čeho jsou přátelé? - Jo.
A on je přítel, Jerry.
Je spolehlivý, pozorný, je přesně tvůj opak.
Takže je to bizarní Jerry.
Bizarní Jerry?
Jo, jako bizarní Superman.
Supermanův přesný opak...
který žije v převráceném bizarním světě.
Nahoře je dole, dole je nahoře.
Když odchází, říká ahoj, a při příchodu sbohem.
Nemá říkat „bezboha“?
Není to opak sbohem?
Ne, je to pořád sbohem.
- Žije pod vodou? - Ne.
- Je černý? - Hele, zapomeň na to.
Páni, člověče.
To byl den.
- Dal bych si panáka! - Těžký den v práci?
Pořád chodili lidi a telefon nepřestával zvonit.
Už musíme, jestli máme v sedm stihnout ten Hall of Fusion.
Se mnou nepočítejte. Já v tom plavu.
Starý Leland na mě tlačí kvůli těm reportům.
Když je nebudu mít do devíti, jsem v háji.
Musím mazat.
A poslyšte... můžete trochu ztišit ten hluk?
Někdo z nás musí ráno pracovat. Díky.
To je super podnik.
Myslel jsem, že to je konzervárna.
Ahoj, Amando.
To jsou moje kamarádky Annabell, Justina a Nicki.
- Dělaly jsme spolu modeling. - Aha, modeling.
Jaké to je? Zábava?
Hlupáku. Pitomče.
Nicki, jak teď bylo v Paříži?
Nuda.
Víte, kdo miloval Paříž? Moje... zesnulá snoubenka Susan.
Vlastně... tady možná mám její fotku.
Byla krásná.
Chceš si zatancovat?
- Dáš si chleba, Jerry? - Ne. Ne, díky, nemám hlad.
Tak si dej aspoň pivo.
To není šroubovací víčko.
Máš něco na obličeji.
To zvládnu.
Ne. Pořád to tam máš. Je to výš.
Je to řasa. Něco si přej.
- Já nechci. - Přej si něco.
Dobře.
Nesplnilo se to.
Taky máš rád humra?
To muzeum miniatur bylo úžasné.
- Jo, byl tak maličký. - Jo.
Ahoj, lidi. Elaine, posaď se.
To jsou moji kamarádi. Tohle je Gene...
a jemu říkáme Feldman.
Bizarní svět.
Jerry, to nemělo chybu.
Všude samé modelky.
- Takže to existuje. - Jo, ty legendy nelžou.
Kdy si s ní zase vyjdeš?
Nevyjdu.
Jsem uvnitř.
Takže tenhle most spálíš.
- Plameny! - Tak kdy vyrazíme?
Víš, je to... Je to hodně dynamické prostředí.
V čem půjdeš? V tomhle?
Já jsem ten, kdo chodí s tou ženou na fotce.
Jo.
Ale se mnou byla zasnoubená.
BISTRO U REGGIEHO
- Platím. - Tys platil minule.
- Tím se netrap. - To je neuvěřitelné.
Elaine, co říkáš na budík,
který ti řekne počasí, když se vzbudíš?
Musím říct, že podle mě to je fantastický nápad, Feldmane.
Já nevím. Není to praktické.
Tak se zatím měj, Elaine.
S Feldmanem musíme do knihovny.
- Co tam budete dělat? - Číst.
Ahoj.
Dnes přijde Gillian. Ukončím to.
Ty masité ruce. Jako bych chodil s Georgem „Zvířetem“ Steelem.
Jo.
Přivážu ji k ledničce a budu vybírat vstupné.
To je hezký.
Odlož ty noviny. Vůbec neposloucháš.
- Sotva si pokecáme. - Teď se bavíme, ne?
- Ráno tě vidím 20 minut. - A je to tady.
A když přijdeš domů, jsi utahaný.
- Už nic nepodnikáme. - Proč mi to děláš?
Víš, že v téhle době mám blázinec.
Jsi tam třetí den.
Musím do práce. Pak to probereme.
No...
zavolej, jestli se zpozdíš.
- Co je to mezi vámi? - Nechci o tom mluvit.
Poslyš. Neviděls můj adre...?
Tady je. Fajn. Mám ho. Tak zatím.
Počkej. Kam jdeš? Už tě skoro nevídám.
Víš, já...
Asi jsem byla u Reggieho.
V té bizarní kavárně?
Kevin a jeho kamarádi jsou fajn.
Dělají dobré věci.
- Čtou. - Já čtu.
Knihy, Jerry.
To je toho.
Po zbytek života nemůžu
každých deset minut přicházet do tohoto páchnoucího bytu,
abych hloubala nad nesnesitelnými maličkostmi
všech každodenních událostí.
Proč ne? Včera jsem byl v bance skládat peníze
- a pokladní se na mě podívala... - Zatím. Musím jít.
Celý systém se hroutí.
Haló. Amando, ahoj, jo.
Myslím, že bude lepší, když zůstaneme přátelé.
Jo. Víš co? Já teď ani nemůžu mluvit.
Měj se.
Ne. To ne!
- Přátelé? Jen přátelé. - Jo.
Dobře. Platí pořád to kino?
Šel bych rád, ale jsme přátelé.
- Půjdu si umýt ruce. - Dobrý nápad.
Na věšáku je plážová osuška.
- Jo. - Jerry!
Fén zničil tu fotku.
Bez ní nemůžu do zakázaného města.
Kdo volá?
Jerry! Potřebuju další fotku té s chlapskýma rukama.
Moc tě prosím.
Když ti ji seženu, vezmeš mě do toho klubu?
Jo, dobrá. Cokoliv.
Tak jo.
Mám ji.
Jerry.
- Jerry? - Já jsem tady.
- Jdeš pozdě. - Jo, zdržel jsem se.
- Co se ti stalo? - Tebe to tak zajímá.
- Prací jsem ztratil pojem o čase. - Jasně.
Ty a tvoje práce. Elaine je v bizarním světě,
George volá, jen když něco chce,
a já tu trčím jako tenhle talíř se studeným kuřetem.
Který byl mimochodem... pro dva.
- Tys vařil? - Objednal jsem ho. To je taky úsilí.
- Kruci. - Co se děje?
- Žaludek. - Asi se ti dělá vřed.
Tahle práce tě zabíjí.
Zabíjí nás.
Víš co? Máš pravdu.
Ty reporty můžou počkat.
Nevyrazíme ven? Kam chceš.
- Do kavárny? - Jasně.
Zavolám Georgovi.
Hele, není to Elaine?
Možná mi dá novou fotku.
- Elaine? - Elaine?
- Hej, Elaine.
Ahoj. Tady.
Jerry, Georgi, Kramere...
tohle je Kevin, Gene a Feldman.
- Jo. - Těší mě.
Tohle je fakt divný.
Omluvíte nás na chvíli?
- Jasně. - Díky.
Co je? Co chcete, kluci?
Potřebuju další fotku Gillian.
Já mu ji sháněl, ale ta s chlapskýma rukama mi málem utrhla paži.
- Mohls. - Nemohl.
Kluci... musím jít. Mějte se.
Elaine?
- Můžu jít taky? - Promiň.
My už George máme.
Co jste mi chtěl, pane?
Kramere, díval jsem se na vaši práci. Upřímně řečeno je to hrůza.
Víte, já...
Doma mám nějaké problémy a...
Budu pracovat víc, o nocích, víkendech, jak bude třeba.
Ne. Myslím, že to nepomůže.
Ty vaše reporty...
to je, jako byste nikdy nedělal v obchodu.
Nevím, co to má znamenat.
Jen se... snažím uspět.
Je mi líto. Nemůžeme si vás nechat.
Ale já tu ani nepracuju.
Proto je to tak těžké.
Ahoj. Jsem George.
Víš jistě, že sem patříš?
No jo. Jo.
Chodil jsem sem se snoubenkou, když to ještě byla konzervárna.
Tady mám fotku.
Co to je? To máš vystřižené z časopisu?
- Cože? - To jsem já.
Dělala jsem reklamu pro Clinique.
No páni.
Jdeme. Uzavřená společnost.
Tady Lainey.
- Ahoj, Elaine. - Ahoj.
- Pojď dál. - Dobře.
Ahoj, Gene.
- Co děláte? - Jen čteme.
Hej, co to děláš?
- Jím olivy. - Co se takhle zeptat?
- Kdo je to? - Feldman.
- Odnaproti. - Vydrž.
- Ahoj. - Ahoj, Kevine.
- Ahoj. - Hele, koho jsem potkal.
- Ahoj, Kevine. - Ahoj, Vargasi.
- Zajdeme o víkendu na zápas? - Bezva.
- Uvidíme se. - Dobře.
Vargasi.
- Takže... mám je. - Paráda.
Elaine, Feldman nám sehnal lístky do Bolšoj těatru.
- Čtvrtá řada uprostřed. - Ale jdi!
- Co to s tebou je? - Kevine.
Moc se omlouvám. Můžu něco udělat?
Neudělalas už dost?
Já radši...
Je to...
Je zamčeno.
Tak to je ono?
Ale bylo to...
Říkám, že to bylo tady. Vážně.
Byl tu bar a... A taneční parket.
DJ byl tamhle za tou kostní pilou?
Jdeme, Georgi.
Zjistil jsem, že v práci v hale se dá zdarma volat meziměsto.
A co jsi udělal?
Zavolal jsem operátorovi a ihned chybu nahlásil.
Hezké.
- Kdo je to? - Feldman.
- Odnaproti. - Vydrž.
- Kevine. Nesu nějaké potraviny. - Už zase?
- Feldmane, tos nemusel. - Od čeho jsou přátelé?
Možná to neříkám často,
ale lepší přátele než vás dva si člověk nemůže přát.
Jsem tak šťastný.
Chce se mi plakat.
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová