У лікарнях лікування - лежання в ліжку.
Що б не відбувалося з людиною - ляж.
Лікар ніколи не скаже: «Ваш стан не дуже важкий.
Постійте сім-десять днів, спершись об дверний косяк.
Вам має полегшати».
Так? Завжди в ліжко. Хіба вам у травмпункт, тоді на стілець.
Вас підстрелили, порізали, збили: «Присядьте».
І серед лікарняних працівників завжди присутній
цей етнічний мікс.
Наче місцева команда новин.
Лікар - ведучий. У нього біле крісло, він головний.
Медсестра - репортер-ведучий.
Ви слухаєте її, але завжди: «А тепер передаю слово лікарю».
Ті, хто приносять їжу та інше,
це як спортивні ведучі чи погоди.
З'являється головка дитини, і я кричу.
А мій брат, він знімав на відео, зеленіє.
Очі закочуються, і він відключається. Камера падає, розбивається,
а потім вилітає плацента.
-І лікар каже… -Гей, дякую. Цього вистачить.
Диви на малого, смокче як не в себе.
Смокче, наче завтра не буде.
Смокче.
Так.
-Диви, Джеррі. -Ага, я подивився. Вже побачив.
-Тобі через це незручно? -Ні-ні.
Незручно? Зовсім ні.
Груди мого друга голі. Чом це має бути незручно?
Диви на нього.
-Скільки вони це роблять? -Рік чи два.
Без перерви?
-Потім буде відлучення. -Після смоктання - відлучення?
-Відлучають потім. -Треба відлучати.
-Треба. -Обов'язково.
-Гарне місце я знайшов? -Так. Я бачив.
Відкриваєш двері автівки і вже в лікарні.
Найкраще місце.
Я - майстер, захотів, і чудове паркувальне місце моє.
Джордже.
Може, дитина хоче побачити місце?
Позитивні емоції на початку його життя.
У цьому місці досі можна отримати чудове місце, якщо докласти зусиль.
Де Креймер? Він мав вже бути тут.
-Ти дав йому номер кімнати? -Так, 1397.
Отже, 1937.
Так, 1937.
-Пробачте. -Так?
-Не підкажете, де ліфт? -За рогом.
Так, 1937.
Боже.
Людина-свиня.
Людина-свиня!
Джеррі, Елейн, ми хотіли вас дещо спитати.
Тільки гляньте.
Я припаркувався на ідеальній відстані від переднього та заднього авто.
Заткнися, га?
Я поїду на таксі, ти мене вибісив.
Що ти казав, Стене? Пробач.
Ми з Майрою хочемо, щоб ви з Елейн стали хрещеними батьками Стівена.
-Я? Хрещений батько? -Так.
Ніколи не іди проти родини, Елейн.
-Що? -Гей.
Я щойно бачив людину-свиню.
Він спав, а потім прокинувся і подивився на мене
та зробив жахливий звук, типу…
Креймере, що ти верзеш?
Я кажу про людину-свиню.
Я зайшов до палати, а там він.
-Свиня? -Людина-свиня.
Напівлюдина, напівсвиня.
Чудово, Креймере.
Отже, розкажіть, як це - бути хрещеними батьками.
Елейн, ніколи не питай мене про справи.
«Хрещений батько»?
Найголовніше - ви допомагаєте з обрізанням.
-З обрізанням? -З обрізанням?
-Тобто внизу? -Так.
Я виступаю проти цього.
Креймере, це традиція.
Ага, як і жертвувати незайманих богам,
але вже так не робимо.
А, може, варто було б.
Гей.
Чому біля моєї автівки купа людей?
-Не знаю. -Може, любуються твоїм місцем.
Вони дивляться вгору.
Гей, там хлопець на даху.
Я сказав йому, де ліфт.
Боже, сподіваюся, він не приг… Боже!
Моє авто!
Моел? Що таке, в біса, моел?
Моел - людина, яка робить обрізання.
І де мені знайти моела?
Мотелі, моделі…
Як знайти моела?
Знайти моела простіше простого. Навіть ідіот знайде.
Мені доведеться тримати дитину під час цього.
Це жорстке завдання. Як так можна?
Джеррі, ти хоч один бачив?
-Ти про необрізаний? -Так.
Ні, а ти?
Так.
І як тобі?
У нього не було обличчя, особистості.
Він наче марсіанин.
-Але це на мій смак. -Так.
Отримав підрахунок.
Ремонт даху автівки коштує дорожче самої автівки.
Сьогодні піду до адміністрації лікарні.
Хтось має заплатити за пошкодження, і цей хтось не я.
Тобі кінець.
Знаю.
Рибкою стрибає з 20 поверху та прямо на дах автівки.
У мене що, там мішень?
Не міг впасти трохи ближче?
Ну, впади ти на тротуар, це міська власність.
Мені треба провести співбесіду моелу.
Диви на нашу маленьку Елейн.
Вчилася у вишуканих школах східної частини,
вигравала олімпіади, отримувала призи.
І диви на неї тепер.
Шукає моела.
Так!
-Що таке? -Усе гаразд?
Навіть не сумнівайтеся в моїх інстинктах, бо вони на місці.
-Читайте. -Що там?
«Лікарня отримує грант на ДНК-дослідження.
Держава спонсорує генетичні досліди у лікарні». І що?
Людина-свиня.
Якщо ще раз почую про людину-свиню…
Кажу вам, людина-свиня існує.
Держава експериментувала з людьми-свинями ще з 50-х років.
Припини. Те, що лікарня проводить генетичні досліди,
не значить, що вони роблять мутантів.
Джеррі, може, знімеш рожеві окуляри? Це воєнна річ.
Вони, мабуть, створюють цілу армію людо-свино-воїнів.
Так. Хотів би я, щоб людо-свині існували.
Дайте парочку, і я буду вродливішим на їх фоні.
І якщо хтось захоче мене звести:
«Гей, він хоча б не людина-свиня».
Повір, купа жінок ганялася б за цими людино-свинями.
Завжди існує купка збоченців, яким подобається щось таке.
«Цей хвостик мене так заводить».
-Досить. -Що, це тебе не цікавить?
Ні, це захоплююче, але зробиш мені послугу?
Запиши мені на відео
решту розмови «люди-свині та жінки, які їх люблять»?
Послухаю її наступного разу, коли буду тут.
А зараз піду шукати моела.
Знаєш, ви маєте це скасувати, Елейн.
Це варварський ритуал.
Може, коли людо-свині будуть пастися на волі,
його припинять, Креймере.
До того, ніяких «шапочок» на голові.
-Креймере, а це роблять не через гігієну? -Це міф.
До того ж, так секс більш приємний.
Ага. І як це мені допоможе?
-Джордже, а ти бачив такий? -Так, у мого сусіда в коледжі.
Так? І як тобі?
Я звик.
Гаразд, я хочу побачити людину-свиню.
Не хвилюйся, я покажу. Ти змінишся назавжди.
Може, це просто людина з таким носом?
У багатьох такий ніс.
Вони не обов'язково свині.
Повір, Джеррі, десь у цій лікарні
бідолашна людина-свиня благає про допомогу.
Якщо я почую хрюкання, то зникну звідси.
Я не бачу людину-свиню.
Я бачу людей.
-Хвилинку. -Що?
Це Джордж.
Адміністрація на третьому поверху. Зустрінемося в авто.
Джордже, в тебе буде місце для людини-свині?
Людина-свиня хай їде автобусом.
Джордже, якби в людини-свині було авто, вона б тебе підвезла.
Звідки знаєш? Що, як в нього двомісне?
Будь ближче до реальності, Джордже.
Гаразд, якщо знайдеш людину-свиню, щось вигадаємо.
-Бувайте. -Ага.
-М-ре Костанца, проходьте. -Дякую.
Ці кілька днів були важкими для лікарні.
Лікарі, пацієнти, всі просто…
Розчавлені тугою через ці непередбачувані події.
Приєднуюся до їх туги.
Жахлива річ. Пролетів повз дитяче відділення.
Хворі діти у гральній кімнаті дивилися у вікно,
їх травмувало це видовище.
Вони думали, що він літає. Самі знаєте дітей.
«Дивіться, людина літає. Він літає!»
А потім ляп.
І тут з'являюся я.
Щодо «ляп».
Розумієте, м-с Свідлер... Чи адміністратор лікарні Свідлер?
-М-с Свідлер. -М-с Свідлер. Дуже дякую.
Ця трагедія вплинула на мене у дуже…
Особистому сенсі.
-Як це? -Так, розумієте…
Померлий
приземлився на моє авто.
Ляп стався саме на дах моєї автівки.
Авжеж, я не можу не розуміти…
Якби це був кабріолет,
всієї трагедії можна було уникнути.
Але я ніколи не любив кабріолети
через мою лисину і все таке.
Я знала лисих, які мали кабріолети.
Вони носили шапки.
Так, але тоді все стиснуто і… Отже.
Через пошкодження, на жаль,
доволі непоганого авто тепер не можна водити.
Так, це шкода.
Так. Шкода. Саме так я це і описав би.
М-с Свідлер, з усім розумінням та чуттєвістю,
беручі цю ситуацію до уваги...
Я не можу позбавитися від думки,
що лікарня якимось чином відповідальна
за компенсацію ще живої жертви
цієї неймовірно жахливої трагедії.
-М-ре Костанца. -Так.
Людина раптово вирішила обірвати своє життя.
-Так. -А ви жадібно та обачливо
вирішили отримати профіт?
Ну, профіт…
Якщо ви подивитеся на оцінку пошкоджень, то побачите, що профіту немає.
Сума трохи завелика, але…
Забирайтеся.
Забирайтеся з мого офісу.
-Мені лишити… -Забирайтеся!
Ось.
Пробачте.
Що сталося з людиною, що тут була?
-Я не знаю, про що ви… -Ні, знаєте. В нього було…
-Він був… -Ні.
Не виглядає знайомо?
-Сер… -Хвилинку, я знаю, що відбувається.
Хрю-хрю.
Пробачте, на мене чекають пацієнти…
Слухай сюди, шкіра.
Тут була напівлюдина, напівсвиня.
-Де він? -Напів що?
Ти знаєш, про що я! Свиня. Сосиска.
«Це все, малята».
Здається, його виписали.
Добре.
-Він бреше. -Креймере, досить.
-Треба знайти Джорджа. -Іди.
Креймере.
-Де моел? -Він прийде.
-Він вже запізнюється. -Розслабся.
Тепер ти нервуєш.
Не знаю, навіщо він мене попросив.
Який з мене хрещений батько? Ми просто граємо у софтбол,
я - пітчер, він - кетчер. Він думає, між нами особливий зв'язок?
Я думала в пітчера та кетчера є зв'язок.
Може, у хардболі, з їхніми сигналами, але я просто подаю.
У нас немає знаків.
Він не підбадьорює мене.
Так. А я?
Я просто подивилася з нею кілька ігор.
У них немає ближчих друзів? Вони так хапаються за нашу.
Так, дуже.
Отже…
Бували раніше на обрізанні?
Ні.
Я був на кількох.
Якщо вам почне паморочитися, що доволі часто буває…
Тримайтеся ближче.
Я вам допоможу.
Я - кардіолог. Гадаю, я впораюся.
Гей. Мова не про манікюр.
Уяви його перший спогад про батьків, як вони просто стоять,
доки незнайомець
відрізає шматок його причиндалів та подає, як закуску.
-Майро? -Переживе.
-Креймере, що з тобою не так? -Зі мною?
-Це той моел. -Він тут.
Нарешті.
-Привіт. -Привіт.
-Привіт. Я - моел. -Привіт.
Дуже радий вас бачити.
Що це було? Як же я злякався!
Боже, ледь серце не стало!
Гаразд.
Отже, ми тут зібралися, щоб провести обряд обрізання.
Малюк так і буде плакати? Так малюк буде плакати?
Голосно, верескливо, пискляво? Бо це проблема.
Ви не контролюєте свого малюка?
Бо зараз час вже його привчати,
коли малюк так верещить цим писклявим голосом,
це може довести до божевілля!
-Ви відразу знайшли місце? -Відразу?
Ще більш небезпечного району не знайшли?
Я вже очікую, як на шляху назад
хтось дасть мені по голові та обікраде.
Буду там валятися, люди плюватимуть на мене та оббиратимуть.
А я валятимусь, наче бомж, як собака, як жебрак,
як тварина!
Боронь Боже, хтось викличе швидку.
Ні, це занадто важко - взяти слухавку та викликати швидку.
Яка різниця?
Так.
Люба, бачиш, де келих?
Келих поряд з краєм стола.
Ти могла поставити всюди.
Але чомусь ти поставила
на самий край стола.
Дихнеш на нього і він впаде,
і ось тобі бите скло у килимі.
Воно буде у нитках килиму, проникатиме глибше і глибше.
Шматочки, які ніколи не дістати.
Пилосмоком їх не дістанеш.
Навіть рачки з лупою
їх вже не дістати.
І ти думаєш, що дістала.
Але кілька років пізніше босонога
наступаєш на бите скло і вбиваєш себе!
Цього ти хочеш? Не думаю, що цього. Так?
Його всі рекомендували, тому…
Ти триматимеш малюка?
-Ні-ні. -Агов. Хто триматиме малюка?
-Хто триматиме? -Джеррі.
-Джеррі, ти… -Так, я триматиму малюка.
-Гаразд. -Я триматиму.
-Не штовхайте. -Сідай.
Потрібен малюк. Несіть малюка.
Дайте малюка!
-Я не дозволю. -Що ти робиш? Повернися!
Поверни малюка!
Народе!
Зберіться. Це обрізання!
Ми проводимо обрізання, а не шоу-бурлеск.
Це не шкільна вистава, не дуркування з друзями.
Це обрізання!
Священна стародавня церемонія,
символізуюча зв'язок між Богом та Авраамом.
Чи якось так.
Нічого не чіпайте. Нічого.
Гаразд.
Я міг бути кошерним м'ясником, як брат.
Гарна зарплатня, плюси від профспілки.
І в корів немає родин.
Помилився з коровою, нічого, живеш собі далі.
Отже…
Швидше, Джордже.
-Гаразд. -Клятий моел!
Він обрізав мій палець. Моел зробив обрізання моєму пальцю.
Ти смикнувся.
Смикнувся? Я не смикався.
Джордже, він смикнувся?
Йому звідки знати? Він знепритомнів.
Це було дуже шокуюче.
Останнє, що я пам'ятаю, як ти смикнувся і все.
У когось є серветки? Мені треба ще.
Дивіться. Я ним дзвоню по телефону!
Обережно. Заляпаєш кров'ю авто.
А дитина?
З дитиною все гаразд. Про всяк випадок теж відвезли до лікарні.
Але дивіться. Це я постраждав.
Припини. Тобі накладуть пару швів.
Пару швів? Мені ніколи не накладали шви.
Він буде деформований. Я так не можу.
Він буде не схожий на мене.
Гей. Диви.
Тобі пощастило. Ще одне чудове місце перед самою лікарнею.
Перед травмпунктом.
Оце так пощастило.
Неймовірно, га? Здуріти можна.
Давай, похвали мене.
ТРАВМПУНКТ
-Ніколи не бачив такого моела. -Один на мільйон.
-Я ж вибачилася. -Дивись.
-Переживеш. Бувай. -Куди це він?
Піду до вбиральні.
А ось і моел-трясун.
Гарне обрізання, але треба було обрізати не пальця.
Обрізання було ідеальне. А палець - твоя провина. Ти смикнувся!
Хто зробив тебе моелом? Ти сам собі диплом виписав?
Бачиш? Знову смикнувся.
Чудового моела ж ти знайшла!
Ще щось пискнеш, пошматую тебе, як хірург.
-Не погрожуй, м'ясник. -М'ясник?
Так, що це було?
Що це було?
Обережно, Джеррі, в моела є ніж!
Гей, що тут відбувається?
Вам обом має бути соромно.
Кров.
Як немовля?
-З немовлям все гаразд. -Обрізання пройшло добре.
Дякувати Богу, смикун не поранив немовля.
Я тобі відплачу. Це справа мого життя!
Ніхто її мені не зруйнує!
Ось моя візитка.
З дороги!
Я не можу.
Дивись, що зробили з моїм хлопчиком.
Вони його покремсали.
Ти найгірше пародіюєш Хрещеного батька з усіх.
Навіть і не близько.
Це «Флекс».
Це «Шеві-Імпала» 76-го року.
Викрали прямо перед лікарнею.
Я бачив хлопця.
Він був десь 150 сантиметрів зростом,
лисий,
розовошкірий.
Схожий на свиню.
Гаразд, дякую.
Так.
Отже,
є новини про свино-людину?
-Ні. -Ні.
І він не людина-свиня, чи не так?
Так.
Він просто товстий псих.
Майро, Стене.
-Бач… -Не торкайся.
-Що таке? -З вас досить.
Ви не підходите на роль хрещених батьків.
-Я не… -Ніяких відмовок.
Ми вже вирішили.
Ми хочемо Креймера.
Він показав, що Стівен йому не байдужий.
Ніколи не йди проти родини, Джеррі.
Хрещений батько.
-Хрещений батько. -Так.
Що мене дивує,
це те, що для будь-якої роботи знайдеться той,
хто хоче нею займатися.
Хтось: «Так, я стоятиму та дихатиму вихлопами,
пильнуватиму, як їдуть автівки, аби все було гаразд».
Інший: «Так, я прибиратиму за слоном лопатою.
Давайте».
Лікарі: «Так, я присвячу себе
одній частині людського тіла і працюватиму з нею щодня.
Давайте».
Гадаю, багато безробітних людей,
які не можуть знайти роботу.
Вони просто дуже гидливі.
«Так, я голодаю, в моєї родини ні одягу, ні притулку,
але я це не прибиратиму».
Переклад субтитрів: Володимир Фатун