Jag var ute och åt middag härom kvällen.
Jag gillar inte systemet med notan efter maten.
Innan man äter har pengar inget värde.
När man är hungrig är pengar oviktigt. Man är kung.
"Mer drinkar och aptitretare! Snabba på!
Det ska bli vårt livs bästa måltid."
Efter maten sitter man med uppknäppta byxor,
förstörda servetter och fimpar i potatismoset.
Då kommer notan och gör folk upprörda och förbryllade.
"Vad är det här?
Hur kommer det sig?" Notan skickas runt.
"Kan det här verkligen vara rätt?
Vi är mätta. Varför köper vi så mycket mat?"
Jag tror visst att Stålmannen har humor.
Han har aldrig sagt nåt kul.
Han har allt. Varför skulle han inte ha humor?
Antingen föds man med humor eller inte. Det förändras inte
även om man färdas från Kryptons röda sol till jordens gula.
Varför skulle inte hans humor påverkas av vår gula sol?
Jag vet inte, men han är inte rolig.
-Jag vet. Förlåt att jag är sen. -Det gör inget.
Jag tappade en vindruva.
Jag tappade en vindruva i köket och hittade den inte.
Jag låg på knä i tio minuter och letade efter den där dumma druvan.
Jag vet inte vart den tog vägen.
Grät du? Det är ju bara en vindruva. Du hittar den.
Nej, jag är allergisk. Killen jag träffar...
-Robert. -Robert, ja. Tack!
Jag är allergisk mot hans två katter.
När jag äntligen träffar en normal man kan jag inte vara hos honom!
Och min lägenhet kan han förstås inte vara i.
Det skapar problem. Han kan inte lämna katterna en helg ens.
Killar med katter. Jag vet inte, jag...
-Tjejen som jag träffar... -Vanessa?
Vanessa, ja. Tack! Jag ska fråga om vi ska åka bort några dagar.
Nej, nej, nej. Det avråder jag dig från.
Ni har bara känt varandra en månad. En helg kan bli en tiokamp.
Åk till stället i Vermont som jag berättade om.
De har olika kranar för varmt och kallt vatten. Hon skulle älska det.
Kan du ge mig tidningen där? Det räcker med ekonomidelen.
Du måste hitta druvan innan den muterar.
En muterad druva terroriserade en hel stad i Texas en gång.
Inte ens armén kunde stoppa den. Den hade en kärna av stål.
Upp igen? Otroligt. Jag ska köpa.
-Vad ska du köpa? -Aktier.
Min kompis Simons känner en börshaj som heter Wilkinson.
Nu är det nån stor fusion på gång. Jag fick inte berätta det.
Ni borde också fundera på det.
Wilkinson ska säga åt mig precis när jag ska sälja. Är ni med?
-Jag vet inte. -Jag har inga pengar.
-Vad heter företaget? -Centrax.
De har nån ny teknik för att visa opera på tv.
-Opera på tv? -Nån elektronisk moj.
-Hur mycket tänker du satsa? -5 000 dollar. 10 000.
5 000...
Wilkinson har investerat miljoner! Aktien har gått upp tre punkter.
-Om jag förlorar, då? -Satsa 2 500.
Vi gör det tillsammans.
Okej, 2 500...
-Vill ni beställa? -Han betalar.
Jag öppnar med en tonfisksmörgås.
-Tonfisk? -Det där med delfinerna?
De dör i näten.
Begreppet "lunch" är baserat på tonfisk.
Kan du inte göra en enda osjälvisk sak?
Jag släpper alltid före en massa bilar när jag kör.
Var så god, var så god...
Okej, jag tar kycklingsallad.
Jag tar en tekaka med margarin vid sidan av och kaffe.
-Och du? -Jag tar tonfisk.
De som satt bakom och pratade förstörde filmen.
-Varför gjorde du inte nåt, då? -Vad?
Jag vände mig ju halvt om till killen.
Sen vände jag mig helt om och himlade med ögonen.
Gör man mer, riskerar man en smäll.
-Ursäkta, har ni de här i puffar? -Inga puffar, bara flarn.
-Har du tänkt nåt på resan? -Ja.
Min kompis vet ett fint ställe i Vermont.
Såna där resor innebär mycket press.
Det är som att stoppa förhållandet i en tidkompressor.
Vi når till sexmånadersstadiet på tre dagar.
Du vill alltså ta förhållandet till fas två.
Ja, jag älskar fas två.
Extra tandborstar, ökad telefonkontakt,
-man går runt naken...
Presenterna blir finare i fas två.
-Kan vi fiska där uppe? -Javisst. Karp, svärdfisk...
-Svärdfisk i Vermont? -Ja. Stora, kämpande svärdfiskar.
Aktien är densamma.
Inget förändras efter att börsen stängt.
Det här är en annan tidning. De kanske har olika...källor.
-Är det min tidning? -Dåliga nyheter.
-Hur så? -Centrax.
-Har den gått ner igen? -Två och en halv punkt.
Det är inte sant.
Jag har förlorat nästan hälften av mina pengar.
-Jag varnade dig. -Ja.
Börsen är manipulerad. Man kan inte vinna.
En sak fattar jag inte. Varför gläder det dig?
Sälj aktierna nu!
-Vad händer, George? -Säg att du säljer!
Var är killen?
Ingenting? Jag har förlorat nästan hälften.
Ring upp mig igen.
Ingen har fått tag på Wilkinson på tre dagar.
Du borde ha satsat dina pengar på min slipsutrullare.
Vad var det nu igen?
Du är på restaurang och ska på viktigt möte.
-Skit, du får senap på slipsen. -Nej!
Slit bort den, så rullas en ny ut.
Sen är du borta.
"Borta" var ordet...
Ska du åka nånstans?
Jag ska till Vermont med Vanessa.
Får jag bo här? En massa kompisar kommer i helgen.
-Vilka kompisar? -Folk jag träffade på en rockkonsert.
Får de sova i din säng?
De är bra människor, anarkister. De är...jättestora.
George... Skojar du?
Vad är det för fel?
Vad ska vi göra?
Lysande... Vi hörs senare.
Wilkinson, som skulle tala om när vi ska sälja, ligger på sjukhus.
-Vad är det med honom? -Simons visste inte.
-Har Simons pratat med honom? -Självklart!
Han har lämnat meddelanden, men har inte hört nåt...
-Nu säljer jag. -Vänta lite till.
Jag är ett nervvrak. Jag är inte skapt för det här.
Nu får det vara nog. Jag tänker åka till sjukhuset.
-Jag ska ta reda på vad som händer. -Du känner ju inte ens killen.
Jag börjar snacka och jobbar mig till saken.
Vad gör du om han ligger i respirator, då?
"Hur mår ni, mr Wilkinson?
Förresten, hur går det för Centrax?"
Han kanske bara vilar.
-Vem ligger på sjukhus och vilar? -Är du läkare, eller?
-Okej, okej... När åker du? -I dag.
Gör ingenting innan jag hör av mig.
Jag måste gå på toaletten.
-Kan jag hjälpa dig? -Jag hämtade den här i går.
Den har krympt, jag kan inte ha den.
-När lämnade du in den? -Än sen? Ser du hur den ser ut?
-Har du kvitto? -Jag hittar det inte.
-Du måste ha kvitto. -Glöm kvittot.
Skjortan har blivit en handdocka. Vad ska jag göra?
Hur vet jag att vi tvättade den?
Tror du att det här är en bluff?
Att jag åker runt i stan och lurar kemtvättare på pengar?
Jag är inte ute efter pengar.
Jag vill höra en kemtvättare erkänna att nånting är hans fel.
Jag vill ha ett erkännande.
Du kanske bad att få den tvättad.
Nej, kemtvättad.
Jag ska förklara en sak.
Kemikalier kan reagera vid kontakt med vissa material...
Du krympte den. Säg att du krympte den!
Jag krympte den.
Jag går till kemtvätten för att få säga:
"Den är förstörd."
Kemtvättaren kan svara: "Det är inte vårt ansvar.
Vi förstör bara kläderna, det är vår enda skyldighet."
Problemet med kemtvätt är att vi tror att det är möjligt.
De tvättar våra kläder, men de blöter inte ner dem.
Allt är torrt.
Det måste finnas vätskor som de använder sig av.
Har ni fått nåt på skjortan och försökt få bort det så här?
Det är kemtvätt.
De har inte åttio man som står så här. "Skynda på!
Vi har många skjortor i dag."
-Prosit! -Tack.
Vad finns det för bevis för att katter är smarta?
Är det för att de är renliga? Tyvärr...
Farbror Pete duschar fyra gånger om dagen, men kan inte räkna till tio.
-Vad tänker du göra? -Jag ser ingen lösning på det.
Om inte katterna råkar ut för en tragisk olycka.
Vad tror du att en lejd mördare tar för att fimpa två katter?
Inte så mycket. 13-14 dollar per katt, kanske.
Vill du tjäna 28 dollar, Jerry?
Jag är ingen kattmördare.
Kan inte du och jag åka dit direkt och raka dem?
Jag skulle gärna vilja, men George kommer snart från sjukhuset.
Annars skulle jag absolut åka med.
Åkte han till sjukhuset? Han är ju inte klok!
Han är inte klok och du vill ha ihjäl två katter...
Ja, den har gått ner igen.
-Hur mycket har du förlorat? -1 500 dollar.
-Oj... -Du behöver inte säga "oj".
Vad är det där för leende?
Det är George.
Titta på tjejen på busshållplatsen, Jerry.
-Jag behöver inte titta. -Vilken kropp...
-Hon är som gjord för mig. -Du är säkert vad hon letar efter.
En främling som sitter med kikare tio våningar upp.
Jag ska försöka prata med henne.
Vad är det?
Åkte du dit?
Sa han hur det kommer att gå?
Hur länge var du där?
Femton sekunder.
-Sa du att du känner Simons? -Jag nämnde Simons.
Nästa sekund befann jag mig på parkeringen!
De kanske hade grälat.
Jag säger bara - för att vara sjuk, så är han jäkligt stark.
Jag åker till Vermont. Jag vill inte tänka på det här. Jag säljer.
-Funkade det inte? -Inte riktigt...
Vad ska du göra med aktierna?
Jag behåller dem. Jag går under med skeppet.
Jag känner en kille som ger mig rabatt på gympaskor.
-Du sa det. -Jaha...
Ta mig härifrån! Vilket misstag.
Hur kunde jag tro på det här? Det är en hel dag kvar!
Jag har inget kvar att säga. Jo, en sak.
Vilken fin klocka.
-Drar du upp den? -Nej, den är batteridriven.
Bilfärden hem blir ett nöje. Jag kör fort, jag skiter i om jag åker fast.
-Ska jag be om ett nytt rum? -Nej, det går bra.
Är det inte charmigt med separat kall- och varmvattenkran?
Inte precis.
-Vad vill du göra i eftermiddag? -Vad kan vi göra? Det regnar.
Vi kanske kan försöka oss på brädspel eller spela skitgubbe?
Det kanske finns en sladd nånstans som jag kan hänga mig i.
-Vad har du för parfym? -Äh, du har inte hört talas om den.
-Jo, vilken är det? -Det kan jag inte berätta.
Det är ju helt normalt...
Ursäkta, kan jag få titta i ekonomidelen?
Sålde du inte aktierna?
Jo, men jag är nyfiken. Det var en vecka sen.
Sex punkter?
-Den har gått upp sex punkter. -Jag sa åt dig att inte sälja.
-Jag sa att marknaden fluktuerar. -Alla vet att marknaden fluktuerar.
Jag blev just fluktuerad på 4 000 dollar.
-Det är väl därför... -Vad då?
-Glöm det. -Därför vad då?
Det är väl för att du förlorade pengar som vi bor här.
Vad har jag för utsikter? Det är 29 timmar kvar.
Jag har åtminstone tid på mig att komma på vad parfymen heter.
Jag tror att jag dör...
-Ta lite efterrätt. -Det är bra, tack.
-Ät, Elaine. Jag betalar. -Jag är mätt.
-Ät inte upp, då. -Hon är mätt.
Jaha, storpampen...
Hur mycket tjänade du på din transaktion?
-Jag diskuterar inte siffror. -Hur mycket?
Jag vet inte. 8 000, kanske. En Hyundai, eller nåt!
Jag sa åt dig att inte sälja. Simons och Wilkinson tjänade storkovan.
-Har Wilkinson lämnat sjukhuset? -Nej.
Så fort skrivs man inte ut efter en plastikoperation.
-Är det fortfarande katterna? -Nej, nu är jag förkyld.
-Vad hände med dem? -Jag ställde ett ultimatum.
-Valde han katterna? -De är väldigt renliga djur.
Det är ganska illa att bli brädad av en katt.
Nästan lika illa som att bli brädad av en parfym.
Jag sa att såna där resor gör slut på förhållanden.
Synd att din polare Stålmannen inte kan vrida tillbaka klockan.
Då fick du tillbaka pengarna och slapp Vermont.
-Kan Stålmannen resa i tiden? -Vi har diskuterat det.
Wilkinson har nåt nytt på gång.
Tramco Corporation i Springfield, tror jag.
De ska introducera nån sorts robotslaktare.
Robotslaktare?
Om ni vill satsa, får ni snabba er.
Lilla fröken...
Nej, nej... Det där borde räcka.
Kom tillbaka lite...
Kom igen!
Folk säger att man ska låta pengarna jobba åt en.
Jag tänker jobba själv och låta pengarna vila.
Man skickar ut pengarna för att jobba, men ofta får de sparken.
Man undrar vad som hände.
"Ja, dina pengar minns jag.
De kom sent, tog ledigt... Vi var tvungna att sparka dem."
Undertexter: Veronica Österman