Jeg var ute og spiste middag. Regningen kom til slutt.
Jeg liker ikke praksisen med regningen etter maten.
Penger er ikke det samme før og etter mat. Før man spiser har de ikke noen verdi.
Når man er sulten, er ikke penger viktig. Man er konge.
"Flere drinker og forretter! Opp med farten!
Det skal bli vårt livs beste måltid."
Etter maten sitter man med buksene kneppet opp…
…ødelagte servietter og sneiper i potetmosen.
Da kommer regningen og gjør folk opprørt og forbauset.
"Hva er dette?
Hvorfor står det her?" Regningen sendes rundt.
"Kan dette virkelig være riktig?
Vi er mette. Hvorfor kjøper vi så mye mat?"
Jeg tror at Supermann har humoristisk sans.
-Han har aldri sagt noe morsomt. -Det sier seg selv.
Han er supersterk og superrask. Det er klart han har superhumor.
Enten blir man født med humor, eller ikke. Det forandres ikke
selv om man ferdes fra Kryptons røde sol til jordens gule.
Hvorfor skulle ikke humoren hans bli påvirket av vår gule sol?
Jeg vet ikke, men han er ikke morsom.
-Jeg vet det. Beklager at jeg er sen. -Det er greit.
-Jeg mistet en drue. -Hva?
Jeg mistet en drue på kjøkkenet og fant den ikke igjen.
Jeg lå på knærne i ti minutter og lette etter den dumme druen.
Jeg vet ikke hvor det ble av den.
Gråt du? Det er jo bare en drue. Du finner den sikkert.
Nei, jeg er allergisk. Fyren jeg går litt ut med…
-Robert. -Robert, ja. Takk!
Jeg er allergisk mot de to kattene hans.
Endelig møter jeg en normal mann, og jeg kan ikke være hos ham!
Og i leiligheten min kan han selvsagt ikke være.
Det er et problem. Han kan ikke dra fra kattene en eneste helg.
Menn med katter… Jeg vet ikke, jeg.
-Jenta jeg går litt ut med… -Vanessa?
Vanessa, ja. Takk! Jeg skal spørre om vi skal dra vekk i noen dager.
Nei, nei. Det fraråder jeg deg.
Dere har kjent hverandre i en måned. En helg kan bli en tikamp.
Dra til det sjarmerende stedet i Vermont som jeg fortalte deg om.
De har ulike kraner for varmt og kaldt vann. Hun ville elsket det.
Fortreffelig. Kan du gi meg den avisen?
Det holder med forretningssidene.
Du må finne druen før den muterer til noe annet.
En mutert drue terroriserte en hel by i Texas en gang.
Ikke engang hæren kunne stoppe den. Den hadde en kjerne av stål.
Opp igjen?
Utrolig. Jeg skal kjøpe.
-Kjøpe hva da? -Aksjer.
Hvilke aksjer?
-Har du møtt kompisen min Simons? -Kanskje.
Han kjenner en børshai som heter Wilkinson.
Nå er det en stor fusjon på gang. Jeg skulle ikke fortelle det.
-Dere bør vurdere det òg. -Hvor mye vil den stige?
Simons sa at Wilkinson sier ifra til meg akkurat når jeg bør selge. Er dere med?
-Jeg vet ikke. -Jeg vil, men jeg har ikke penger.
-Hva heter selskapet? -Sendrax.
De har en ny teknikk for å sende opera på tv.
-Opera på tv? -En elektronisk dings.
-Hvor mye vil du satse? -5000 dollar. 10 000.
Fem tusen.
-Uff. -Wilkinson har investert millioner!
Aksjene går opp hele tiden.
-Hva om jeg taper? -Sats 2500.
Vi gjør det sammen. Kom igjen.
-Ok, 2500. -Sånn skal det låte.
Vil dere bestille?
Pass, han begynner.
Jeg først? Greit, jeg starter med et tunfisksmørbrød.
Tunfisk?
-Det med delfinene? -De dør i garnene!
Konseptet "lunsj" er basert på tunfisk!
Kan du ikke foreta deg noe som er lite egoistisk?
Jeg slipper alltid fram mange biler når jeg er ute og kjører.
"Vær så god, vær så god…"
Ok, jeg tar kyllingsalat.
Jeg tar en engelsk muffins med margarin ved siden av og kaffe.
Og du?
Jeg tar tunfisk.
De som satt bak oss og pratet, ødela hele filmen.
-Hvorfor gjorde du ikke noe? -Hva da?
Jeg snudde meg jo nesten rundt til fyren.
Så snudde jeg meg helt og himlet med øynene.
Gjør man mer, risikerer man et rett høyre.
-Har dere denne i pute-variant? -Ikke puter, bare flak.
Har du tenkt noe på turen?
Ja, det har jeg.
-Jeg har hørt om et fint sted i Vermont. -Jeg vet ikke.
Sånne turer innebærer mye press.
Det er som å putte forholdet i en tidskompressor.
Vi kommer til seksmånedersstadiet på tre dager.
Du vil altså ta forholdet til fase to?
Ja, jeg elsker fase to.
Ekstra tannbørster, økt telefonfrekvens…
…man går rundt naken…
Gavene blir finere i fase to.
Jaså?
Kan vi fiske der oppe?
Ja da. Abbor, karpe, sverdfisk…
Sverdfisk i Vermont?
Ja. Store, kjempende sverdfisk.
Aksjekursen er den samme.
Ingen ting endrer seg etter børsens stengetid.
Men dette er en annen avis. De har kanskje ulike… kilder.
Er det min avis?
Dårlige nyheter.
-Hva mener du? -Sendrax.
-Har den gått ned igjen? -To og en halv.
Det er ikke sant! Få se!
Jeg har tapt nesten halvparten av pengene mine!
-Jeg advarte deg. -Ja visst.
Børsen er manipulert. Det er umulig å vinne.
Det er noe jeg ikke forstår.
Hvorfor gleder det deg? George Costanza, takk.
Jeg sier bare at du må selge aksjene nå!
-Hva er det som foregår, George? -Selg! Si at du selger!
Hvor er fyren?
Ingenting? Jeg har tapt nesten halvparten.
Ring meg opp igjen!
Ingen har snakket med Wilkinson på tre dager.
Du skulle ha satset pengene dine på slipsutrulleren min!
Slipsutrulleren? Hva var det nå igjen?
Du sitter på restaurant og skal i et viktig møte.
Søren, du sølte sennep på slipset.
Å nei!
Riv det av, og du ruller ut et nytt.
Og så er du borte.
"Borte" er ordet…
Skal du noen steder?
Jeg skal til Vermont med Vanessa.
Kan jeg bo her? Det kommer noen kompiser i helgen.
-Hvilke kompiser? -Noen jeg traff på en rockekonsert.
Kan de sove i sengen din?
De er fine mennesker, anarkister. De er… kjempestore.
George… Tuller du?
Hva er i veien?
Hva skal vi gjøre?
Ypperlig. Vi snakkes senere.
Wilkinson, som skulle si ifra når vi skal selge, ligger på sykehus.
-Vet du ikke hva som feiler ham? -Simons vet ikke noe mer.
Greit. Har Simons pratet med ham?
Selvsagt!
Han har etterlatt beskjeder, men har ikke hørt noe.
Nå selger jeg.
Vent litt til.
Jeg skulle latt være. Jeg er et nervevrak. Jeg er ikke skapt for dette.
Nå får det være nok. Jeg drar dit.
-Hvor? -Til sykehuset.
-Sykehuset? -Jeg skal finne ut hva som skjer.
Er du gal? Du kjenner ikke fyren engang.
Hva så?
Jeg begynner å prate og jobber meg fram til saken.
Hva gjør du hvis han ligger i jernlunge?
Hva gjør du da?
"Står til, Mr. Wilkinson?
Forresten, hva skjer med Sendrax?"
Kanskje han bare hviler seg.
Hvem hviler ut på et sykehus?
Er du liksom lege?
-Ok, greit. Når drar du? -I dag.
Ikke gjør noe før du hører fra meg.
Greit.
Jeg må finne et toalett.
-Kan jeg hjelpe deg? -Jeg hentet denne i går.
Den er krympet. Jeg kan ikke bruke den.
-Når leverte du den inn? -Hva så? Ser du hvor stor den er?
-Har du kvittering? -Jeg finner den ikke.
-Du må ha kvittering. -Glem den. Om jeg så hadde den,
har skjorten blitt en hånddukke.
Hva skal jeg gjøre?
Jeg vet ikke at vi renset den.
Tror du at dette er en bløff?
At jeg kjører rundt i byen og lurer renserier for penger?
Jeg er ikke ute etter penger.
Jeg vil høre et renseri innrømme at de har begått en feil.
Jeg vil ha en tilståelse.
Du ba kanskje om å få den vasket.
Nei, renset.
Jeg skal forklare deg noe.
Kjemikalier kan reagere ved kontakt med visse stoffer…
Du krympet den. Si at du krympet den!
Jeg krympet den.
Jeg går til renseriet for å kunne si:
"Den er ødelagt."
Renseriet kan svare: "Det er ikke vår feil. Vi er ikke ansvarlige.
Vi bare ødelegger klærne, det er alt vi er lovpålagt å gjøre."
Problemet med rens er at vi tror det er mulig.
Ikke sant? De renser klærne våre, men de gjør dem ikke våte.
Alt er tørt.
Det må finnes noen væsker som de benytter seg av.
Har dere fått noe på skjorten og prøvd å børste det vekk?
Det er rens.
De har ikke åtti mann som står sånn. "Opp med farten!
Vi har mange skjorter i dag."
-Prosit! -Takk.
Hva slags bevis fins det for at katter er smarte? Hva gjør de?
Er det fordi de er renslige?
Beklager.
Onkel Pete dusjer fire ganger om dagen, men kan ikke telle til ti.
Hva skal du gjøre?
Jeg vet ikke. Jeg finner ingen løsning på det.
Hvis da ikke kattene kommer ut for en tragisk ulykke…
Hva tror du en leiemorder tar for å ta knekken på to katter?
Ikke så veldig mye. 13-14 dollar per katt, kanskje.
Vil du tjene 28 dollar, Jerry?
Jeg er ingen kattemorder.
Kan ikke du og jeg dra dit med en gang…
…og barbere dem?
Jeg ville gjerne det, men George kommer snart fra sykehuset.
Ellers ville jeg selvsagt blitt med.
-Dro han til sykehuset? -Ja.
Han er jo helt sprø!
Ja, han er sprø. Sier dama som vil drepe to katter.
Ja, den har gått ned igjen.
-Hvor mye har du tapt? -1500 dollar.
Oi…
Du trenger ikke si "oi".
Hva slags smil er egentlig det der?
Det er George.
Se på jenta på bussholdeplassen. Kom og se, Jerry.
Jeg trenger ikke se.
For en kropp…
Hun er som skapt for meg.
Du er sikkert den hun leter etter.
En fremmed som sitter med kikkert ti etasjer oppe.
Jeg skal prøve å prate med henne.
Hva er det?
Dro du dit?
Sa han hvordan det vil gå?
Hvor lenge var du der?
Femten sekunder.
Sa du at du kjenner Simons?
Jeg nevnte Simons.
I neste sekund befant jeg meg på parkeringen!
De hadde kanskje kranglet.
Jeg vet iallfall at til å være syk, er han forferdelig sterk.
Det holder. Jeg drar til Vermont.
Jeg vil ikke tenke på dette. Jeg selger.
Gikk det ikke?
Ikke egentlig…
Hva skal du gjøre med aksjene?
Jeg beholder dem.
Jeg går ned med skipet.
Jeg kjenner en fyr som gir meg rabatt på joggesko.
Du sa det.
Akkurat.
Få meg vekk herfra! For en tabbe.
Hvorfor hadde jeg tro på dette?
Det er en hel dag igjen!
Jeg har ikke noe mer å si.
Jo, én ting…
Det er et flott ur.
Trekker du det opp?
-Nei, det er batteridrevet. -Så bra.
Bilturen hjem blir en fornøyelse. Jeg kjører fort, blås i om jeg blir tatt.
-Skal jeg be om et rom til? -Nei, det går bra.
Er det sjarmerende med separate kaldt- og varmtvannskraner?
Ikke egentlig.
-Hva vil du gjøre i ettermiddag? -Hva kan vi gjøre? Det regner.
Vi kan kanskje spille "Beklager".
Eller "Stjel gammern's grunker"?
Kanskje jeg finner en ledning som jeg kan henge meg i.
Hva slags parfyme bruker du?
Du har nok ikke hørt om den.
Jo, hva heter den?
-Det kan jeg ikke fortelle. -Det er jo helt normalt…
Unnskyld, kan jeg få se på forretningssidene?
-Aksjene? -Takk.
Solgte du dem ikke?
Jo, men jeg er nysgjerrig. Det er en uke siden. Jeg vil sjekke.
Seks?
Den har gått opp med seks!
-Jeg ba deg om ikke å selge. -Det gjorde du ikke.
Jeg sa at markedet svinger.
Alle vet at markedet svinger.
Jeg ble nettopp svingt for 4000 dollar.
Det er vel derfor…
-Hva da? -Glem det.
Derfor hva da?
Det er vel fordi du tapte penger at vi bor på dette stedet.
Hva er utsiktene her? Det er 29 timer igjen.
Jeg har iallfall tid til å finne ut hva parfymen heter.
Jeg tror at jeg dør…
-Ta litt dessert. -Jeg er forsynt, takk.
-Spis, Elaine. Jeg betaler. -Jeg er mett.
-Ikke spis opp, da! -Hun er mett.
Ja vel, storpamp.
Jeg er nysgjerrig. Hvor mye tjente du på transaksjonen?
Jeg diskuterer ikke tall.
Hvor mye?
Jeg vet ikke. 8000, kanskje. En Hyundai eller noe!
Jeg ba deg om ikke å selge.
Simons og Wilkinson tjente store penger.
-Er Wilkinson ute av sykehuset? -Nei.
Man kommer seg ikke så raskt etter en plastisk operasjon.
-Er det fremdeles kattene? -Nei.
Nå er jeg forkjølet.
Hva hendte med det der?
Jeg ga ham et ultimatum.
-Valgte han kattene? -De er veldig renslige dyr.
Det er ganske ille å bli vraket på grunn av en katt.
Nesten like ille som å bli vraket på grunn av en parfyme.
Jeg sa at sånne turer betyr slutten på forhold.
Synd at din venn Supermann ikke kan skru klokken tilbake.
Da ville du fått du pengene tilbake og sluppet Vermont.
-Kan Supermann reise i tiden? -Vi har diskutert det.
Wilkinson har noe nytt på gang.
Petramco Corporation i Springfield, tror jeg.
De skal introdusere en slags robotslakter.
Robotslakter?
Hvis dere vil satse…
…må dere være raske.
Snuppa…
Nei, nei. Det der bør holde.
Et øyeblikk. La meg ta en titt.
Kom igjen!
Jeg er ingen investor.
Folk sier at man skal la pengene jobbe for en.
Jeg akter å jobbe selv og la pengene slappe av.
Man sender ut pengene for å jobbe, men de får ofte sparken.
Man spør hva som hendte dem.
"Ja, jeg husker pengene dine.
De kom sent, tok seg fri…
Vi ble nødt til å sparke dem."
Tekst: Lene L. Kjølner