‫הלכתי לארוחת ערב,‬ ‫החשבון הגיע בסוף הארוחה, כמו תמיד.‬
‫מעולם לא אהבתי את שיטת‬ ‫ה"חשבון בסוף הארוחה".‬
‫כסף זה עניין אחר לפני ואחרי שאתה אוכל.‬
‫לפני שאתה אוכל, לכסף אין שום ערך.‬
‫כשאתה רעב לא אכפת לך.‬
‫אתה יושב במסעדה, כמו שליט האימפריה.‬ ‫"עוד שתייה!‬
‫מתאבנים! מהר.‬
‫זו תהיה הארוחה הטובה ביותר בחיינו."‬
‫ואז, אחרי הארוחה,‬ ‫אתה יושב עם מכנסיים פתוחים...‬
‫המפיות הרוסות...‬
‫בדלי סיגריות בפירה.‬
‫באותו הרגע מגיע החשבון.‬
‫אנשים תמיד מתעצבנים...‬
‫החשבון מפליא אותם. הם...‬
‫"מה זה?‬
‫איך זה יכול להיות?"‬
‫הם מתחילים להעביר את החשבון לכולם.‬ ‫"זה נראה לך בסדר?‬
‫אנחנו לא רעבים עכשיו.‬ ‫למה קנינו כל כך הרבה אוכל?"‬
‫אני חושב שלסופרמן בטח יש חוש הומור מצוין.‬
‫אף פעם לא שמעתי אותו אומר משהו מצחיק.‬
‫זה הגיון צרוף.‬
‫יש לו סופר כוח, סופר מהירות.‬
‫אני בטוח שיש לו סופר הומור.‬
‫נשמע הגיוני, אבל...‬
‫או שאתה נולד עם הומור או שאתה לא.‬ ‫זה לא ישתנה.‬
‫גם אם תלך מהשמש האדומה של קריפטון‬
‫כל הדרך לשמש הצהובה של כדור הארץ.‬
‫למה? למה החלק הזה של המוח שלו‬
‫לא יושפע מהשמש הצהובה של כדור הארץ?‬
‫לא יודע. אבל הוא לא מצחיק.‬
‫שלום.‬
‫אני יודעת. סליחה על האיחור.‬
‫אין בעיה.‬
‫הפלתי ענב.‬
‫מה?‬ ‫-הפלתי ענב במטבח‬
‫והוא נעלם.‬
‫לא יכולתי למצוא אותו.‬ ‫ממש זחלתי במשך 10 דקות‬
‫כדי למצוא את הענב הטיפשי הזה.‬
‫אין לי מושג לאן הוא הלך.‬
‫בכית? כלומר, זה רק ענב.‬
‫את תמצאי אותו.‬
‫לא. אני מתגברת על התקפת אלרגיה.‬
‫הבחור הזה שאני יוצאת איתו עכשיו...‬ ‫-רוברט.‬
‫כן, רוברט. תודה.‬
‫יש לו שני חתולים, ואני אלרגית אליהם.‬
‫אתה יודע, סוף סוף אני פוגשת גבר נורמלי...‬
‫ואני אפילו לא יכולה ללכת אליו לדירה.‬
‫כמובן שהדירה שלי היא "הסטודיו לשחקנים",‬
‫כך שאנחנו לא יכולים ללכת לשם.‬ ‫זה גורם להרבה בעיות, מבין?‬
‫הוא לא מוכן לנסוע לסוף שבוע‬ ‫בגלל החתולים האלה.‬
‫בחורים עם חתולים... אני לא יודע.‬
‫אני חושב לשאול את הבחורה שאיתה אני יוצא...‬
‫ונסה?‬
‫ונסה. תודה.‬
‫אני חושב לשאול אותה‬ ‫אם היא רוצה לנסוע לכמה ימים.‬
‫אוי לא, לא.‬
‫אני מוכרח לייעץ נגד הרעיון.‬
‫כמה זמן אתה מכיר אותה, חודש?‬
‫אתה עומד להיות איתה 72 שעות,‬ ‫זה המרתון של הדייטים.‬
‫למה שלא תיקח אותה למקום הזה‬ ‫בוורמונט שסיפרתי לך עליו.‬
‫המקום המקסים הזה‬
‫עם הברזים הנפרדים לחמים וקרים.‬
‫היא תמות על זה.‬
‫זה נפלא. תקשיבי, אם לא אכפת לך,‬
‫את יכולה להעביר לי את העיתון ההוא?‬
‫רק את מדור העסקים.‬
‫כדאי שתמצאי את הענב הזה‬ ‫לפני שהוא הופך לצורת חיים אחרת.‬
‫פעם היה ענב מוטנטי‬
‫שהשליט טרור על עיירה שלמה בטקסס.‬
‫הביאו את הצבא. איש לא יכול היה לעצור אותו.‬
‫מסתבר שהיה לו חרצן פלדה.‬
‫עלתה שוב. זה לא ייאמן.‬
‫אני קונה.‬ ‫-אתה קונה מה?‬
‫מניה.‬ ‫-איזו מניה?‬
‫פגשת פעם את החבר שלי סיימונס?‬ ‫-אולי.‬
‫הוא מכיר בחור בשם וילקינסון‬ ‫שעשה הון בשוק המניות.‬
‫עכשיו יש לו איזה עניין חדש,‬ ‫היה אמור להיות מיזוג גדול.‬
‫אני לא אמור להגיד שום דבר.‬
‫כדאי לכם לחשוב על זה.‬ ‫-עד כמה זה אמור לעלות?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫סיימונס אמר שאם אני רוצה להיכנס,‬
‫וילקינסון יגיד לי בדיוק באיזה רגע למכור.‬
‫רוצים לעשות את זה?‬ ‫-וואו, לא יודע.‬
‫אין לי כסף.‬
‫איזו מין חברה זו?‬
‫החברה נקראת "סנטראקס". יש להם טכניקה חדשה‬
‫לצלם אופרה לטלוויזיה.‬
‫אופרה בטלוויזיה?‬
‫איזה משהו אלקטרוני.‬
‫כמה אתה מתכוון להשקיע?‬
‫חמשת אלפים. עשרת... עשרת אלפים.‬
‫חמשת אלפים.‬
‫וואו.‬ ‫-קדימה!‬
‫וילקינסון השקיע מיליונים במניה הזו.‬
‫היא עלתה שלוש נקודות מאז שהתחלתי להסתכל.‬
‫מה אם אפסיד?‬ ‫-קדימה! לך על 2,500.‬
‫נעשה את זה יחד. קדימה.‬
‫אנחנו נכנסים לזה יחד.‬
‫בסדר, 2,500.‬ ‫-זהו זה.‬
‫כן, רוצים להזמין?‬
‫אני מעביר את ההימור.‬
‫ההימור שלי? בסדר.‬
‫אני אתחיל בכריך טונה.‬
‫טונה?‬ ‫-אוי, העניין עם הדולפינים?‬
‫הם מתים ברשתות.‬
‫את יודעת, כל רעיון ארוחת הצהריים‬ ‫מושתת על טונה.‬
‫ג'רי, אולי תכלול מעשה‬ ‫לא אנוכי אחד בשגרת יומך?‬
‫כשאני נוהג, אני נותן‬ ‫לאנשים לעקוף אותי כל הזמן.‬
‫אני תמיד מנפנף לכולם להיכנס.‬
‫"בבקשה."‬
‫בסדר. אני אוכל סלט עוף.‬
‫ואני אוכל מאפין אנגלי עם מרגרינה בצד,‬ ‫וכוס קפה.‬
‫בסדר, מה איתך?‬
‫אני אוכל טונה.‬
‫אני מוכרח להגיד שהאנשים שדיברו מאחורינו‬ ‫ממש הרסו לי את הסרט.‬
‫למה לא עשית משהו?‬
‫מה את רוצה שאעשה?‬
‫נתתי לבחור חצי סיבוב.‬
‫ואז נתתי סיבוב מלא וגלגול עיניים.‬
‫כל דבר מעבר לזה, ואני מסתכן באגרוף לפרצוף.‬
‫סליחה. יש לך את זה בכריות תפוחות?‬
‫אין כריות תפוחות. רק פצפוצים.‬
‫חשבת עוד על הטיול ההוא?‬
‫כן, חשבתי על זה.‬
‫את יודעת, חברה שלי סיפרה לי‬ ‫על מקום בוורמונט.‬
‫אני לא יודעת. טיולים כאלה‬ ‫מדאיגים אותי. זה נורא מלחיץ.‬
‫זה נהדר. זה מאיץ את דרגת האינטימיות.‬
‫זה כאילו שמת את מערכת היחסים במדחס זמן.‬
‫למקום שבו נהיה בעוד שישה חודשים‬ ‫נוכל להגיע בשלושה ימים.‬
‫אז אתה רוצה להעביר‬ ‫את היחסים שלנו לשלב השני.‬
‫בדיוק. אני אוהב את השלב השני.‬
‫מברשות שיניים נוספות,‬ ‫תדירות מוגברת של שיחות טלפון...‬
‫מסתובבים ערומים.‬
‫המתנות ממש משתפרות בשלב השני.‬
‫באמת?‬
‫אפשר ללכת לדוג שם?‬
‫אנחנו יכולים לדוג.‬ ‫מה נדוג, קרפיונים, דג חנית?‬
‫דג חנית בוורמונט?‬
‫דג חנית גדול ואלים.‬
‫ג'רי, המניה אותו הדבר כמו קודם.‬
‫אין שינויים אחרי שהשוק נסגר.‬ ‫המניה עדיין למטה.‬
‫אני יודע, אבל זה עיתון שונה.‬ ‫חשבתי שאולי יש להם...‬
‫מקורות שונים.‬
‫זה העיתון שלי?‬
‫חדשות רעות, ידידי.‬
‫איזה חדשות?‬ ‫-סנטראקס.‬
‫בחייך. היא שוב ירדה?‬
‫שתיים וחצי נקודות.‬ ‫-אני לא מאמין. תן לי לראות.‬
‫זה ארבע וחצי נקודות בשלושה ימים.‬
‫זה כמעט חצי מהכסף שלי.‬ ‫-היי, אמרתי לך.‬
‫כן, אמרת לי.‬ ‫-הכל מושפע ממניות הזבל.‬
‫אתה לא יכול לנצח.‬
‫יש דבר אחד שאני לא מבין.‬
‫למה זה משמח אותך? ג'ורג' קוסטנזה, בבקשה.‬ ‫-היי, לא אכפת לי.‬
‫אני רק אומר לך להיפטר מהמניה הזו עכשיו!‬
‫ג'ורג', מה קורה?‬
‫תמכור אותן! פשוט תגיד, "אני מוכר"!‬
‫אז איפה הבחור?‬
‫כלום? כמעט חצי מהכסף שלי איננו.‬
‫טוב, תתקשר אלי חזרה מיד.‬
‫לא מצליחים להשיג את וילקינסון.‬ ‫הוא לא היה במשרד שלושה ימים.‬
‫אני לא מאמין ששמת את הכסף שלך על סנטראקס.‬
‫היית יכול להשקיע במנפק העניבות שלי.‬
‫מנפק העניבות.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-טוב. אתה במסעדה.‬
‫אתה מצפה לפגישה חשובה מאוד.‬
‫בסדר.‬ ‫-"אוי לא!"‬
‫יש לך חרדל על העניבה.‬
‫אוי לא.‬ ‫-אתה פשוט...‬
‫קורע את זה ו...‬
‫יש לך שם עניבה חדשה.‬
‫ואז, היית פה.‬
‫היית פה ועוד איך.‬
‫היי, לאן אתה הולך? אתה יוצא לטיול? המפה...‬
‫כן, אני נוסע עם ונסה לוורמונט לכמה ימים.‬
‫אפשר להשתמש בדירה שלך?‬
‫כמה חברים מגיעים אלי לסוף השבוע.‬
‫איזה חברים?‬ ‫-אנשים שפגשתי בקונצרט רוק.‬
‫אכפת לך אם הם ישנו במיטה שלך?‬
‫כי הם אנשים טובים, ג'רי. הם אנרכיסטים.‬
‫הם ענקיים.‬ ‫-כן.‬
‫מה, ג'ורג'?‬
‫אתה צוחק עלי.‬
‫מה לא בסדר?‬
‫אז מה נעשה?‬
‫נהדר. בסדר, אדבר אתך אחר כך.‬
‫וילקינסון, הבחור שהיה אמור‬ ‫להגיד לנו מתי למכור את המניה...‬
‫נמצא בבית החולים.‬
‫אתה לא יודע מה לא בסדר אתו?‬
‫כל מה שסיימונס הצליח לברר‬ ‫הוא שהבחור בבית חולים.‬
‫טוב, בסדר. סיימונס יצר קשר אתו?‬
‫ברור שהוא יצר קשר אתו.‬ ‫הוא השאיר לו שתי הודעות.‬
‫הוא עדיין לא שמע ממנו.‬
‫טוב, אז זהו זה. אני מוכר.‬
‫תן לזה עוד קצת זמן.‬
‫לא הייתי צריך להיכנס לזה,‬ ‫אני פקעת עצבים...‬
‫אני לא בנוי להשקעות.‬
‫בסדר. זהו זה. אני הולך לשם.‬
‫לאן?‬ ‫-לבית החולים.‬
‫לבית החולים?‬ ‫-אני הולך לבדוק מה קורה.‬
‫השתגעת? אתה אפילו לא מכיר את הבחור.‬
‫אז מה? אתחיל לדבר אתו...‬
‫כבדרך אגב. אני כבר אמצא דרך.‬
‫מה אם הוא נמצא בריאת ברזל או משהו כזה?‬
‫מה תעשה אז?‬
‫"איך אתה מרגיש, מר וילקינסון?‬
‫דרך אגב, מה קורה עם סנטראקס?"‬
‫אולי הוא נח שם.‬
‫מי הולך לבית חולים כדי לנוח?‬
‫מה אתה, רופא?‬
‫טוב, בסדר. מתי אתה הולך לשם?‬
‫היום. אני הולך לשם היום.‬
‫אל תעשה כלום עד שאתה שומע ממני.‬
‫בסדר.‬
‫אני מוכרח ללכת לשירותים.‬
‫אפשר לעזור לך?‬ ‫-לקחתי את החולצה הזו אתמול.‬
‫היא התכווצה לגמרי.‬
‫אני לא יכול ללבוש אותה בשום אופן.‬
‫מתי הבאת אותה?‬ ‫-מה זה משנה? תראה.‬
‫אתה רואה את המידה של החולצה?‬
‫יש לך קבלה?‬ ‫-אני לא מוצא את הקבלה.‬
‫כדאי שתמצא את הקבלה.‬ ‫-תראה, שכח מהקבלה.‬
‫אפילו אם הייתה לי קבלה, תסתכל על זה.‬
‫זו בובת יד.‬
‫מה אעשה עם זה?‬
‫כן, אבל איך אני יודע‬ ‫שאנחנו ניקינו את החולצה?‬
‫מה אתה חושב, שזו איזו תרמית?‬
‫אני מסתובב עם החולצה הזעירה הזו ברחבי העיר‬
‫כדי לסחוט כסף ממכבסות ניקוי יבש?‬
‫שכח מהכסף. אני לא רוצה כסף.‬
‫אני רק רוצה לשמוע פעם אחת מניקוי יבש‬
‫שמשהו קרה באשמתם. זה כל מה שאני רוצה.‬
‫אני רוצה הודאה באשמה.‬
‫אולי ביקשת שנכבס אותה.‬
‫לא, ניקוי יבש.‬
‫תן לי להסביר לך משהו, בסדר?‬
‫כשמדובר בסוגים שונים של בד,‬ ‫כימיקלים שונים יכולים להגיב...‬
‫כיווצתם את החולצה. אתה יודע שכיווצתם אותה.‬
‫פשוט תגיד לי שכיווצת אותה.‬
‫כיווצתי אותה.‬
‫לדעתי הסיבה היחידה שאנחנו הולכים‬ ‫לניקוי יבש זה כדי להגיד, "טוב, זה נהרס".‬
‫כמובן שהם יגידו:‬
‫"זו לא אשמתנו.‬
‫אנחנו לא אחראים. אנחנו רק הורסים בגדים.‬
‫בזאת נגמרת ההתחייבות החוקית שלנו."‬
‫הבעיה העיקרית עם ניקוי יבש‬
‫היא שכולנו מאמינים שזה אפשרי.‬
‫נכון? הם מנקים את הבגדים שלנו,‬
‫אבל הם לא מרטיבים כלום.‬
‫הכל יבש.‬
‫אני יודע שמוכרח להיות שם איזשהו נוזל.‬ ‫הם מוכרחים להשתמש במשהו.‬
‫אין דבר כזה, ניקוי יבש.‬
‫אם משהו נשפך לך על החולצה‬ ‫ואתה מנסה להוריד אותו ככה?‬
‫זה ניקוי יבש.‬
‫אני לא חושב שזה מה שהם עושים,‬ ‫80 בחורים שאומרים:‬
‫"קדימה, מהר.‬
‫יש היום המון חולצות."‬
‫לבריאות.‬ ‫-תודה.‬
‫איזו הוכחה יש לנו שחתולים הם‬ ‫חכמים כל כך? מה הם עושים?‬
‫כי הם נקיים?‬
‫סליחה. הדוד שלי פיט מתקלח ארבע פעמים ביום‬
‫והוא לא יודע לספור עד עשר.‬ ‫היגיינה זה לא נימוק.‬
‫אז מה תעשי?‬
‫לא יודעת. אני לא מצליחה לחשוב על פתרון.‬
‫אלא אם כן תהיה להם תאונה מצערת.‬
‫כמה ידרוש רוצח שכיר כדי לחסל שני חתולים?‬
‫טוב, זה לא יכול להיות ממש יקר.‬
‫שלוש עשרה, ארבע עשרה דולר לחתול?‬
‫מה אתה חושב, ג'רי, רוצה להרוויח 28 דולר?‬
‫אני לא רוצח חתולים.‬
‫אולי נלך לשם עכשיו...‬
‫ונגלח אותם?‬
‫הייתי ממש רוצה ללכת, איליין, אבל...‬
‫ג'ורג' חוזר מבית החולים‬ ‫ואני מוכרח לחכות לו.‬
‫אחרת, הייתי בא בטוח.‬
‫הוא ממש הלך לבית החולים?‬
‫כן.‬ ‫-הוא משוגע.‬
‫כן, הוא משוגע. את רוצה לחסל שני חתולים.‬
‫אני יודע. היא שוב ירדה.‬
‫כמה הפסדת?‬
‫לא יודע, 1,500 דולר.‬
‫וואו.‬
‫אתה לא חייב להגיד "וואו".‬ ‫אני יודע שזה "וואו".‬
‫והנה החיוך הזה שוב.‬
‫מה זה?‬
‫זה ג'ורג'.‬
‫כן.‬
‫תסתכל על זאת ליד תחנת האוטובוס.‬ ‫ג'רי, בוא תראה.‬
‫אני ממש לא צריך להסתכל.‬
‫איזה גוף.‬
‫כן. זו בשבילי.‬
‫כן, ואתה זה בדיוק מה שהיא מחפשת.‬
‫זר שמציץ דרך משקפת מגובה של 10 קומות.‬
‫אני יורד למטה לנסות לדבר איתה.‬
‫מה?‬
‫מה, הלכת לשם?‬
‫הוא אמר לך מה יקרה?‬
‫כמה זמן היית שם?‬
‫חמש עשרה שניות.‬
‫אמרת לו שאתה מכיר את סיימונס.‬
‫כן, הזכרתי את סיימונס.‬
‫פתאום, אני מוצא את עצמי במגרש החניה!‬
‫אולי הם רבו או משהו.‬
‫אגיד לך דבר אחד.‬
‫אני לא יודע מה יש לו,‬ ‫אבל הוא ממש חזק בשביל מישהו חולה.‬
‫טוב, אז זהו זה.‬
‫תראה, אני נוסע לוורמונט.‬ ‫אני לא רוצה לחשוב על זה.‬
‫אני מוכר.‬
‫לא עבד, מה?‬ ‫-לא ממש.‬
‫אז מה תעשה עם המניה?‬
‫אני שומר אותה.‬
‫אני שוקע עם הספינה.‬
‫אני מכיר איזה מישהו, אני קונה את‬ ‫נעלי ההתעמלות שלי בהנחה עכשיו.‬
‫אני יודעת. הזכרת את זה.‬
‫כן, נכון.‬
‫אוי אלוהים, תוציא אותי מכאן. איזו טעות.‬
‫מה גרם לי לחשוב שזה יצליח?‬
‫ויש לי עוד יום אחד.‬
‫אין לי מה לומר יותר.‬
‫רגע, יש לי משהו.‬
‫זה שעון יפה.‬
‫כן.‬
‫צריך למתוח אותו?‬
‫לא. יש לו סוללה.‬
‫זה טוב.‬
‫טוב, הנסיעה הביתה תהיה תענוג.‬
‫אני הולך להאיץ כל הדרך.‬ ‫שיזרקו אותי לכלא, לא אכפת לי.‬
‫זה המנהל. רוצה לראות‬ ‫אם אפשר למצוא חדר אחר?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אז אני מבין שאת לא חושבת שברזים‬ ‫נפרדים לקרים וחמים זה דבר מקסים?‬
‫לא במיוחד.‬
‫אז מה את רוצה לעשות אחר הצהריים?‬
‫מה אפשר לעשות? יורד גשם.‬
‫אפשר לשחק "סליחה".‬
‫אפשר לשחק "חפש את המטמון".‬
‫אולי אני יכול למצוא חוט מאריך‬ ‫ולתלות את עצמי.‬
‫באיזה בושם את משתמשת?‬
‫לא שמעת עליו.‬
‫לא. איזה בושם זה?‬
‫אני לא יכולה להגיד לך.‬
‫כן, זה ממש נורמלי.‬
‫סליחה, אדוני. אפשר להעיף מבט במדור העסקים?‬
‫המניה?‬ ‫-תודה.‬
‫חשבתי שיצאת.‬
‫יצאתי. אני פשוט סקרן.‬
‫עבר כמעט שבוע. אני רוצה לבדוק.‬
‫שש נקודות?‬
‫היא עלתה שש נקודות.‬
‫אמרתי לך לא למכור.‬ ‫-לא אמרת לי לא למכור.‬
‫אמרתי שהשוק מתנדנד. זוכר?‬
‫תראי, ונסה...‬
‫ברור שהשוק מתנדנד. כולם יודעים את זה.‬
‫נדנדו לי עכשיו 4,000 דולר.‬
‫זו כנראה הסיבה שאנחנו...‬
‫מה?‬ ‫-שכח מזה.‬
‫לא, זו כנראה הסיבה ש...‬
‫הסיבה שאנחנו מתאכסנים כאן, כי הפסדת כסף.‬
‫אז איפה אני עומד עכשיו?‬
‫עוד עשרים ותשע שעות?‬
‫טוב, לפחות יש לי המון זמן‬ ‫לגלות את שם הבושם.‬
‫ג'יימס, הוא הורג אותי.‬
‫תאכלו משהו אחר. תאכלו קינוח קטן.‬
‫אני בסדר, תודה.‬ ‫-איליין, תאכלי משהו.‬
‫הכל משולם.‬ ‫-אני די מלאה.‬
‫אז אל תגמרי.‬
‫היא מלאה.‬
‫אז, אבאל'ה...‬
‫אני פשוט סקרן. כמה הרווחת בעסקה הקטנה שלך?‬
‫אני לא אוהב לדון במספרים.‬ ‫-כמה?‬
‫לא יודע, 8,000 דולר. זו יונדאי. בחייך.‬
‫אמרתי לך לא למכור.‬
‫סיימונס עשה כסף, וילקינסון ניקה.‬
‫אז וילקינסון יצא מבית החולים?‬
‫לא. תתפלא.‬
‫לא מחלימים כל כך מהר מניתוח פלסטי באף.‬
‫זה עדיין מהחתולים האלה?‬
‫לא.‬
‫אני סתם מצוננת.‬
‫מה קרה עם זה?‬
‫הצבתי לו אולטימטום.‬
‫הוא בחר בחתולים?‬
‫הם חיות מאוד נקיות.‬
‫אני מוכרח לומר, זה די נורא להפסיד לחתול.‬
‫נורא כמעט כמו להפסיד לבושם.‬
‫אמרתי לך שהטיולים האלה‬ ‫הורגים מערכות יחסים.‬
‫חבל שאתה לא יכול להביא את החבר שלך‬ ‫סופרמן לעוף סביב כדור הארץ בסופר מהירות‬
‫ולהחזיר את הזמן לאחור.‬
‫היית מקבל את כל הכסף בחזרה,‬ ‫ולא היית נוסע לוורמונט.‬
‫סופרמן יכול לחזור אחורה בזמן?‬
‫כבר דיברנו על זה.‬
‫לווילקינסון יש טיפ על מניה חדשה.‬
‫תאגיד טראמקו.‬
‫הם מ...‬
‫ספרינגפילד, אני חושב.‬
‫הם עומדים להציג סוג של...‬
‫קצב רובוט.‬
‫קצב רובוט?‬
‫אם אתם רוצים להיכנס...‬
‫יש מעט מאוד זמן.‬
‫מותק.‬
‫לא. זה יכסה הכל.‬
‫רק רגע. תני לי להציץ.‬
‫יופי.‬
‫קדימה...‬
‫אני לא משקיע.‬
‫אנשים תמיד אומרים,‬ ‫"הכסף צריך לעבוד בשבילך".‬
‫אני החלטתי שאני אעבוד‬
‫ואני אתן לכסף לנוח.‬
‫אתם יודעים למה אני מתכוון?‬ ‫אתה שולח את הכסף לעבוד בשבילך,‬
‫ובהרבה מקרים מפטרים אותו.‬
‫אתה חוזר לשאול, "מה קרה?‬ ‫הכסף שלי עבד בשבילי".‬
‫"כן, אני זוכר את הכסף שלך.‬
‫איחר כל הזמן. יצא להפסקות ארוכות.‬
‫נאלצנו לפטר אותו."‬